Номер провадження: 33/813/1209/26
Номер справи місцевого суду: 522/5218/26 
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сєвєрова Є.С., 
розглянувши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП, -
встановив:
Постановою судді Приморського районного суду міста Одеси від 08.04.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, а також, стягнуто на користь держави судові витрати в розмірі 665,60 копійок.
22.05.2026 захисник ОСОБА_1 адвокат Гузь Г.В. подав апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови. В обґрунтування свого клопотання заявник вказує на те, що апелянт не отримував повідомлення про розгляд справи, та останньому не було відомо про винесення оскаржуваної постанови. 01.05.2026 захисником апелянта була подана заява про ознайомлення з матеріалами справи, та 13.05.2026, під час ознайомлення з матерілами справи № 522/5218/26, апелянту стало відомо, що постановою Приморського районного суду міста Одеси від 08.04.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку з чим вважає, що існують наявні підстави для поновлення строку для подання апеляційної скарги на вищевказану постанову.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску заявником строку на апеляційне оскарженнявищевказаної постанови, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7, та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Дотримання десятиденного строку спрямоване на забезпечення принципу правової визначеності та гарантування розгляду справ про адміністративні правопорушення упродовж розумного строку, щоб органи державної влади та інші учасники провадження не перебували тривалий час у стані невизначеності.
Встановлення такого строку забезпечує особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній час для прийняття рішення щодо подання апеляційної скарги, належного формулювання своїх доводів та обґрунтування правової позиції. Водночас цей строк визначає межі здійснення судового контролю, після спливу яких судове рішення набуває ознак остаточності.
Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
Європейський суд з прав людини в п.41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний Веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.
При цьому суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилась від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатись, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Як вбачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не був особисто присутій при розгляді справи Приморським районним судом міста Одеси 08.04.2026, однак був повідомлений працівником поліції, що справа буде розглядатися саме у цьому суді, про що свідчить зміст складеного адміністративного протоколу від 23.03.2026 за ст.124 КупАП, другий примірник якого ОСОБА_1 отримав під особистий підпис. А також довідкою про доставку відповідного повідомлення суду у додаток Viber (доставленого 02.04.2026 о 18:46:17 на номер, який був зазначений ним під час складення протоколу про адміністративне правопорушення) з викликом в судове засідання на 08.04.2026 на 09:30 год. Однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив та заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Тому суд, приймаючи рішення у справі, обґрунтовано зазначив мотиви, за яких він дійшов до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 ..
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що апелянт не отримував повідомлення у додатку Viber, тому не був належним чином сповіщений про дату, місце та час розгляду справи апеляційний суд вважає безпідставними.
Отже, наведене свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КупАП відносно себе Приморським районним судом міста Одеси 08.04.2026, але в судове засідання не з`явився та не скористався наданими йому ст.268 КУпАП правами, зокрема, надати суду власні пояснення щодо обставин подій, надати відповідні докази та, у разі незгоди, подати апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження, який сплинув 18.04.2026.
Згідно до ч.1 ст.289 КупАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Втім, апеляційну скаргу було подано 22.05.2026.
Такі обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КупАП відносно себе Приморським районним судом міста Одеси 08.04.2026, а отже мав можливість своєчасно з`явитись в судове засідання. Подати в подальшому, протягом встановленого законом строку на оскарження, апеляційну скаргу. Між тим не проявив зацікавленості у результатах судового розгляду справи та не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у визначений законом строк.
З огляду на викладене, апеляційний суд не може погодитися з доводами ОСОБА_1 про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки він не був належним чином (на його переконання) повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього.
Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції у клопотанні не наведено.
Підсумовуючи наведене вище суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду міста Одеси від 08.04.2026 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП відносно нього є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.
Керуючись ст.294 КупАП, апеляційний суд -
постановив:
Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на постанову судді Приморського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП.
Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова