Справа № 761/2835/26
Провадження № 2/761/7928/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Савчук Ю.Н.,
за участі секретаря судового засідання Фортуни М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2006 року, який рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2025 року у справі №761/42853/25 розірвано.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зазначає, що після припинення сімейних відносин донька проживає разом із нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки добровільно не надає, участі у витратах, пов`язаних із забезпеченням її потреб та навчанням, не бере.
На даний час ОСОБА_3 навчається у Міжнародному фаховому коледжі моди і дизайну ВНЗ «Київська академія прикладних мистецтв» за денною формою навчання на платній основі. Вартість навчання становить 17 100 грн за семестр. Стипендію донька не отримує, самостійного доходу не має, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.
Позивачка також зазначила, що відповідач проходить військову службу у Збройних Силах України, є особою працездатного віку та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10.03.2025 року було відкрито провадження по даній справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення ( викликом) сторін та призначено судове засідання.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності , зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано, що підтверджується копією рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2025 року у справі №761/42853/25.
Батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Із договору навчання про підготовку фахівців із фаховою перед вищою освітою №ГД-24019 від 11.07.2024 вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою Міжнародного фахового коледжу моди і дизайну ВНЗ «Київська академія прикладних мистецтв».
Відповідно до довідки № 351/25 від 07.08.2025 року, ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу денної форми навчання Структурного підрозділу «Міжнародний фаховий коледж моди і дизайну» ВНЗ «Київська Академія прикладних мистецтв». Термін навчання з 02.06.2024 року (наказ про зарахування №31 від 03.08.2024 р.) по червень 2027 року. Спеціальність - «Дизайн», спеціалізація - «Графічний дизайн». Навчання платне, студент стипендію не отримує.
З п. 4.1 Договорунавчання про підготовку фахівців із фаховою перед вищою освітою №ГД-24019 від 11.07.2024 вбачається, що вартість навчання становить 17 100 гривень за семестр та є фіксованою на весь період навчання..
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у повнолітньої доньки відповідача, яка продовжує навчання, потреби в матеріальній допомозі (аліментах), спроможності відповідача надавати таку допомогу та відсутності згоди між батьками щодо розміру суми аліментів.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України).
Так, згідно з вимогами частини 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова ВС від 13.04.2021 у справі №308/4214/18).
Також, до спірних правовідносин судом застосовано норми статей 191, частини 2 і 3 статті 199, 201 СК України, які визначають час, з якого присуджуються аліменти на дитину, право на звернення до суду з даним позовом та припинення права на утримання.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Крім цього, суд бере до уваги роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленум Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Так, ОСОБА_3 досягла повноліття, однак не досягла двадцяти трьох років, продовжує навчання за денною формою навчання та потребує матеріальної допомоги.
Факт продовження навчання підтверджується належними та допустимими доказами,. Потреба у матеріальній допомозі підтверджується відсутністю у повнолітньої дочки власного доходу, отримання стипендії та необхідністю несення витрат на оплату навчання, забезпечення харчуванням, одягом, підручниками, проїздом та іншими потребами.
Щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу суд зазначає, що останній є особою працездатного віку та проходить військову службу у Збройних Силах України. Доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дочці або наявності обставин, які істотно обмежують його матеріальні можливості, суду не надано.
Враховуючи встановлені обставини справи, потребу повнолітньої доньки у матеріальній допомозі, принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей, а також відсутність доказів неможливості відповідача брати участь в утриманні доньки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 161/4985/17 зазначила, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом і в постанові від 20.11.2019 року у справі № 210/3177/17.
Розміри ставок судового збору визначені у частині другій статті четвертої Закону України «Про судовий збір».
Частиною першою статті четвертої Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2026 року встановлено у розмірі 3328грн.
Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент звернення з позовом до суду складало 1331,20 грн.
Оскільки позовні вимоги суд задовольняє, з відповідача на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір за розгляд справи, розмір якого становить 1331,20 грн.
На підставі статей 150, 180-182, 183 СК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме 28.01.2026 року та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1331,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 19.06.2026 року.

Суддя