Справа № 397/1236/25 
н/п : 2/397/23/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

13.05.2026 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: Мирошниченка Д.В.,
за участю: секретаря судового засідання – Волошаненко М.М.,
позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом – ОСОБА_1 ,
представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом - Романюк О.В.,
відповідачки за первісним позовом, позивачки за зустрічним позовом – ОСОБА_2 ,
представника відповідачки за первісним позовом, позивачки за зустрічним позовом - ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічним позовом представника Ляшенко – Гаркуші Олени Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, - 

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття сина ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 11.05.1996 між ним та відповідачкою укладено шлюб, який в подальшому рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2023 розірвано. У шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час звернення до суду з позовом син ОСОБА_7 проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні, усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини він несе самостійно. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати дитину. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки дозволяють їй утримувати дитину до досягнення повноліття 
Ухвалою судді від 29.09.2025 відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 15).
28.10.2025 від представника відповідачки за первісним позовом ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідачки за первісним позовом зазначила, що син ОСОБА_7 проживає разом з відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 , а також навчається в КЗ «Олександрівський ліцей № 2» Олександрівської селищної ради Кіровоградської області. Зауважує, що позивач своєю позовною заявою вводить в оману суд стверджуючи, що син ОСОБА_7 проживає разом з ним та надав довідку старости с. Бірки Олександрівської селищної ради віл 23.09.2025 № 484, яку отримав обманним шляхом, увівши в оману старосту, завідомо повідомивши йому неправдиву інформацію щодо проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5 разом з ним. Таким чином, враховуючи всі вищевикладені обставини, наявний доведений факт проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5 разом з відповідачкою за первісним позовом (а.с. 30-32).
28.10.2025 представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_2 , звернулася до суду з зустрічним позовом в якому просить стягнути з позивача за первісним позовом на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 . В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначила ті ж обставини, які викладені нею у відзиві на первісний позов (а.с. 68-71).
Ухвалою судді від 29.10.2025 прийнято вищевказану зустрічну позовну заяву, її вимоги об`єднано в одне провадження з первісним позовом та присвоєно справі № 397/1236/25 (провадження № 2/397/806/25). Здійснено перехід до розгляду цивільної справи № 397/1236/25 за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с. 106-107). 
Ухвалою судді від 11.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 118-119). 

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом у судовому засіданні свої вимоги підтримав та пояснив, що з 21.01.2026 і по теперішній час їх син постійно проживає з ним та перебуває на повному його утриманні. До 21.01.2026 їх син проживав як з ним, так і з матір`ю.
Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні первісний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на те, що неповнолітній ОСОБА_4 на теперішній час проживає з батьком та зареєстрований за його ж адресою, що підтверджується відповідними доказами, а останній у свою чергу повністю його утримує. У задоволенні зустрічного позову просила відмовити.
Відповідачказа первісним позовом, позивачкиа за зустрічним позовом у судовому засіданні визнала той факт, що їх син з 21.01.2026 почав постійно проживати з батьком, повністю від неї з`їхав, проте до вказаної дати проживав разом з нею, вона повністю його утримувала і утримує по даний час.
Представник відповідачкиза первісним позовом, позивачки за зустрічним позовом у судовому засіданні заперечила щодо задоволення первісного позову та просила визнати подання первісного позову зловживанням процесуальними правами та повернути її, а у разі задоволення первісного позову призначити стягнення аліментів з відповідачки на особистий рахунок неповнолітнього ОСОБА_4 . Посилається на те, що з моменту розірвання шлюбу, тобто з 2023 року, і по день звернення до суду позивач за первісним позовом не вживав жодних дій щодо стягнення аліментів з відповідачки. Фактична зміна місця проживання дитини відбулася 21.01.2026 і до цього часу остання проживала з матір`ю, а батько у свою чергу не забезпечував проживання дитини, не ніс витрат на її утримання та не мав правових підстав для звернення до суду з відповідною вимогою. Зазначає, що позивач за первісним позовом має достатній матеріальний стан і звернення до суду з відповідною вимогою необхідно розцінювати не як спосіб захисту, а як інструмент впливу на ОСОБА_2 у межах іншого судового спору – справи про поділ майна подружжя між тими самими сторонами. 
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що приблизно після нового року і сьогоднішній день неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з батьком, а до того часу проживав як з батьком, так і з матір`ю. Йому невідомо чи утримує ОСОБА_2 свого сина на теперішній час.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що неповнолітній ОСОБА_4 , наскільки йому відомо, з літа 2025 року проживає з батьком, оскільки він неодноразово приїжджав до них і бачив ОСОБА_4 у батька та забирав його на риболовлю.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_2 та була обізнана, що у неї є син, який має мотоцикл та бачила його разом з другом і чула звук мотоцикла, проте не стверджувала, що ОСОБА_4 постійно проживав разом з матір`ю.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_2 , а її син проживав з нею, у тому числі і влітку 2025 року, а у листопаді 2025 року бачила його кожного ранку. Станом на день судового засідання бачить ОСОБА_4 не часто. 
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що є старостою села Бірки Кропивницького району Кіровоградської області. Влітку 2025 року на території села почав часто бачити невідомого йому хлопця, який у подальшому виявився сином ОСОБА_1 , якого він знає особисто. У вересні минулого року останній звернувся до нього з проханням видати довідку про фактичне місце проживання його та його сина. У зв`язку з тим, що він в літній період візуально неодноразово бачив неповнолітнього ОСОБА_4 на території села, а також з тверджень сусідів ОСОБА_1 , які підтвердили, що останній проживає разом із сином, він склав відповідну довідку. Також пояснив, що бачив ОСОБА_4 на території села і у осінній період, коли вже почалося навчання в школах. 

Заслухавши сторін та їх представників, свідків, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що 11.05.1996 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Бірківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 2 (а.с. 8).
Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.07.2023 шлюб розірвано (а.с. 9-10).
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Бірки Олександрівського району Кіровоградської області народився ОСОБА_4 , його батьками зазначені: батько – ОСОБА_1 , мати – ОСОБА_2 (а.с. 5). 
ОСОБА_4 навчається в 11-А класі опорного закладу КЗ «Олександрівський ліцей № 2» (а.с. 59, 94).
Згідно довідок виданої за підписом старости села Бірки Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 23.09.2025 № 484 та від 13.02.2026 № 76, позивач за первісним позовом зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним фактично проживає без реєстрації його неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Неповнолітній син знаходиться на забезпеченні та утриманні батька (а.с. 7, 174). 
Згідно довідки. виданої за підписом голови Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.08.2025 № 1904 позивачці за зустрічним позовом, склад її сім`ї слідуючий: син ОСОБА_4 , 2009 року народження, проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 56, 91).
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2026/002959823 від 24.02.2026, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 24.02.2026 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 222).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини (постанови Верховного Суду від 29 серпня 2024 року в справі № 759/14761/22, від 19 грудня 2022 року в справі № 643/3223/21).
У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц зазначено, що аліменти можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто приживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні та забезпеченні.
Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на яку власне і стягуються аліменти (постанова Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 188/1029/19).
У постанові Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/11578/15-ц суд дійшов висновку, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів суд зобов`язаний встановити, з ким саме проживає дитина та хто фактично здійснює її утримання.
Під час судового розгляду достеменно встановлено і не заперечується сторонами, що на момент розгляду справи, а саме, починаючи з 21.01.2026, що також підтвердила відповідачка за первісним позовом, неповнолітній ОСОБА_4 зареєстрований та проживає разом з батьком, тобто позивачем за первісним позовом, а тому саме його вимоги станом на час розгляду справи підлягають задоволенню. Розмір аліментів, які позивач за первісним позовом просить стягнути, стороною відповідача за первісним позовом не оспорювався.
Представник відповідачки за первісним позовом, позивачки за зустрічним позовом просила суд повернути первісний позов у зв`язку із зловживанням процесуальним правами позивачем за первісним позовом.
Разом з тим, чинним ЦПК України не передбачено такої підстави для повернення позовної заяви на стадії вже розгляду цивільної справи і прийняття такого рішення за наслідками розгляду справи по суті, а тому у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.
Крім цього, представник відповідачки за первісним позовом, позивачки за зустрічним позовом у разі задоволення первісного позову просила призначити стягнення аліментів з відповідачки на особистий рахунок неповнолітнього сина.
Суд погоджується з тим, що Законом не заборонено стягувати аліменти на особистий рахунок дитини, однак суду не надано, а в матеріалах справи відсутні докази, що на ім`я неповнолітнього ОСОБА_4 відкрито будь-які рахунки та їх номера, а тому на даний час суд позбавлений у належний спосіб вирішити вказане клопотання представника відповідачки за первісним позовом, позивачки за зустрічним позовом. Водночас, суд роз`яснює, що у відповідності ст. 181 СК України, будь-яка із сторін має право на звернення до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів, у тому числі і їх стягнення на особистий рахунок неповнолітнього у разі надання відповідних доказів про наявність такого рахунку у неповнолітнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі пояснень сторін та свідків судом встановлено, що на момент подання як первісного, так і зустрічного позовів, неповнолітній ОСОБА_4 проживав як з матір`ю, так і з батьком і перебував на утриманні у них обох. Також, як встановлено під час судового розгляду та не оспорюється сторонами, неповнолітній ОСОБА_4 з 21.01.2026 і на момент ухвалення рішення у даній справі постійно проживає разом з батьком на користь якого і необхідно стягнути аліменти.
За вказаних обставин, з метою дотримання принципів справедливості, розумності та об`єктивності, суд вважає за необхідне присудити стягнення аліментів саме з 21.01.2026, тобто з моменту початку постійного проживання дитини з батьком.
Таким чином, позовні вимоги позивача за первісним позовом є обґрунтованими, оскільки на момент ухвалення рішення з ним проживає та перебуває на утриманні неповнолітня дитина, матір`ю якої є відповідачка за первісним позовом, а тому первісний позов підлягає задоволенню частково, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки за первісним позовом на користь держави необхідно стягнути судовий збір.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити частково, у задоволенні зустрічного позову представника Ляшенко – Гаркуші Олени Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 21.01.2026, та до повноліття сина ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У задоволенні вимоги про стягнення аліментів починаючи з дня пред`явлення позову до суду – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. 
На рішення суду протягом 30 днів з дня його складання може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом – ОСОБА_13 , адреса: АДРЕСА_5 , ордер серія ВА № 1120526 від 27.10.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 27/163 від 28.09.2015.
Відповідачка за первісним позовом, позивачка за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП – НОМЕР_2 .
Представник відповідачки за первісним позовом, позивачки за зустрічним позовом – ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_7 , ордер серія ВА № 1128908 від 13.10.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000355 від 21.01.2022.

Суддя: Д.В. МИРОШНИЧЕНКО