308/6003/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 – адвоката Бондарєва О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №771001 від 18.04.2026: 18.04.2026 близько 21.00, за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 , в ході якої ображав їх нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив відносно них домашнє насильство психологічного х-ру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Від захисника ОСОБА_1 – адвоката Бондарєва О.С., надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Адвокат вважає, що доказів вчинення саме домашнього насильства відносно потерпілих матеріали справи не містять, відсутня конкретизація об`єктивної сторони правопорушення в протоколі, порушено права ОСОБА_1 , під час оформлення адміністративних матеріалів.
Захисник просила закрити провадження у справі на підставі п1. ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
У судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У судовому засіданні адвокат підтримала подані нею письмові заперечення, просила закрити провадження у справі. При цьому наголосила та просила су врахувати про те, що між подружжям існує тривалий конфлікт та на даний час вони перебувають в процесі розлучення.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши адміністративні матеріали приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи.
Відповідно до положеньст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цьогоКодексу.
В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.
За змістом ст. ст. 254 і 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги. Зокрема такий у ньому має містись: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КупАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно із положеннями ст. 269 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.
У відповідності до ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення у якості потерпілих осіб зазначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
При цьому слід зазначити, що згідно пояснень ОСОБА_4 , чоловік вчинив сварку із нею. Вказане зазначається також донькою ОСОБА_3 , яка пояснює при цьому що в ході сварки із мамою її батько також нецензурно висловлювався щодо неї та її брата. 
Поряд з цим у протоколі вказано про сварку яку вчинив ОСОБА_1 , як із жінкою так і з донькою.
Суд звертає також увагу на те, що в матеріалах справи містяться копії документів долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які належним чином не завірені, що позбавляє суд належним чином вивчити та дослідити зазначені докази.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у вину ОСОБА_1 , ставиться вчинення сварки із потерпілими, поряд із цим диспозицією ст.. 173-2 КУпАП, передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Тобто у фабулі протоколу відсутня конкретизація діянь що відповідали б диспозиції ст.. 173-2 КУпАП, натомість констатується вчинення домашнього насильства психологічного характеру. При цьому не вказано наслідків для потерпілих, що настали в результаті відповідних дій вчинених ОСОБА_1 , їх причинно-наслідкового зв`язку.
Склад адміністративного правопорушення у контексті домашнього насильства визначається такими елементами. Об`єктом є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян, а саме членів сім`ї, які стали жертвою домашнього насильства. Об`єктивна сторона правопорушення, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Суб`єктом адміністративного правопорушення, можуть бути як члени однієї сім`ї відповідно до визначеного поняття члена сім`ї у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та інші родичі та особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.
Правопорушення визначене ст.173-2 КУпАП є правопорушенням з матеріальним складом, наслідком вчинення котрого є заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а тому орган поліції зобов`язаний був при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначити конкретно в чому саме полягало фізичне насильство, а також вказати яка шкода заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілої.
Відповідно до національного законодавства, з урахуванням внесених змін до ст.173-2 КУпАП, домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод. При цьому, сама по собі сварка осіб, без застосування насильства, та без настання жодних відповідних наслідків, не утворює складу адміністративного правопорушення за ст.173-2 КУпАП.
З матеріалів справи неможливо встановити, які конкретно образи висловлювались і чи призвели вони до психологічного розладу, побоювань, а також чи завдали вони шкоди психічному стану потерпілої особи.
Таким чином, при складенні протоколу щодо ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.256 КУпАП, не викладено об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. ст.173-2 КУпАП.
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У звязку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікацію діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ також встановив порушення ч.3 ст.6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, у даній ситуації вище встановлена судом невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП може призвести до позбавлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності можливості належної підготовки до захисту, а уточнення фабули викладеного у протоколі правопорушенні під час розгляду справи по суті призведе до порушення аналогічного характеру.
З огляду на вищевказане матеріали даної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , слід направити до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для доопрацювання та усунення вищенаведених недоліків, оскільки такі недоліки перешкоджають повному та об`єктивному з`ясуванню всіх фактичних обставин, які мають значення для судового розгляду та постановлення законного і обґрунтованого рішення у справі про адміністративне правопорушення.
При цьому суд, приймаючи рішення про повернення справи для доопрацювання, враховує позицію Верховного Суду України, згідно якої визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14), а також позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п.12 Постанови Пленуму від 17.10.2014 р. «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.
Доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно надіслати з урахуванням вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, за змістом якої, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого, у тому числі, статтею 173-2 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня вчинення відповідного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 173-2, 245, 254, 256, 278, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, 
П О С Т А Н О В И В
Адміністративну справу за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (справа №308/6003/26 провадження №3/308/2135/26), повернути до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, для належного оформлення.
Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі №2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду        О.В. Фазикош