Справа № 161/1494/26 
Провадження № 2-а/161/76/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Смоковича М.В.,
при секретарі судового засідання – Хилько О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
21.01.2026 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою до відповідача, Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.11.2025 року поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону УПП у Волинській області сержантом поліції, Жуковим Ю.О., відносно нього була винесена постанова серії ЕНА №6208636 від 23.11.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу. Копія постанови йому не була вручена, не отримував та не підписував, про що поліцейським було повідомлено безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу. Незважаючи на це, копію постанови йому не надали. Про існування зазначеної постанови та подальше відкриття виконавчого провадження він дізнався значно пізніше — з електронних сервісів, що унеможливило своєчасне судове оскарження. Фактично його транспортний засіб був зупинений під приводом забрудненого номерного знака, при цьому номерний знак був читабельним з відстані понад 20 метрів, а його тимчасове забруднення було зумовлене несприятливими погодними умовами (дощ, бруд на проїзній частині). Жодних процесуальних дій щодо зазначеного порушення вчинено не було. Натомість без належного обгрунтування поліцейським було винесено постанову за ч. 6 ст. 121 КУПАП, що не перебувало у прямому причинному зв?язку з підставою зупинки. Під час спілкування працівники поліції усно посилалися на постанову Кабінету Міністрів України №963, зазначаючи, що притягнення до відповідальності здійснюється саме на її підставі. 
Враховуючи вищевикладене, просить суд поновити строк на звернення до суду скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА 6208636 від 23.11.2025 року, а провадження у справі закрити.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2026 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, якою також було витребувано у Головного управління національної поліції у Волинській області матеріали, які стали підставою винесення постанови серії ЕНА № 6208636 від 23.11.2025 року.
10.03.2026 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, Головного управління національної поліції у Волинській області, в якому вказано, що вони є неналежним відповідачем у справі, а тому вважають позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
27.04.2026 року на адресу суду надійшло клопотання позивача, ОСОБА_1 , про залучення до участі у справі УПП у Волинській області, як належного відповідача.
30.04.2026 року на адресу суду від позивача, ОСОБА_1 , надійшли додаткові пояснення у справі.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2026 року було замінено відповідача - Головне управління національної поліції у Волинській області на належного відповідача – Управління патрульної поліції у Волинській області.
19.05.2026 року на адресу суду від відповідача, УПП у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказують, що 23.11.2025 року о 15 год. 41 хв. працівниками УПП у Волинській області ДПП під час патрулювання по вул. Стрілецькій, 65 у м. Луцьку було виявлено транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» із забрудненим номерним знаком, що не дозволяло чітко визначити його символи з відстані 20 метрів. Після зупинки вказаного транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» інспектор підійшов до водія, належним чином представився та повідомив причину зупинки транспортного засобу. Водій на місці усунув забруднення номерного знака, після чого було встановлено, що на автомобілі розміщено номерний знак для разових поїздок ОЗНО1095. Таким чином поліцейський озвучив вимогу пред?явити документи, передбачені п. 2.1 ПДР України, на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 а) ПДР України. Після встановлення особи водія, ким виявився позивач — ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейськими було перевірено документи на транспортний засіб «VOLKSWAGEN», з номерним знаком для разових поїздок 03Н01095 та встановлено, що встановлений законом 10-денний строк для проведення відомчої реєстрації транспортного засобу, на якому використовувався номерний знак для разових поїздок, закінчився. Водій порушив вимоги п.30.1 Правил дорожнього руху. У зв`язку з вищевказаними обставинами, просять відмовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі.
22.05.2026 року на адресу суду від відповідача, УПП у Волинській області надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вказано, що з метою підтвердження правомірності винесення постанови серії ЕНА №6208636 від 23.11.2025 року, 08.05.2026 року відповідачем було направлено запит за вих. №4276 до Регіонального сервісного центру ГЦ МВС у Рівненській, Волинській та Житомирській областях, щодо надання інформації про дату здійснення купівлі-продажу транспортного засобу VOLKSWAGEN з номерним знаком для разових поїздок «ОЗНО1095». 18.05.2026 року Відповідачем отримано відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Рівненській, Волинській та Житомирській областях (вх. N? 3147), відповідно до якої згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів інформація щодо державної реєстрації транспортного засобу VOLKSWAGEN, номерний знак « НОМЕР_1 », VIN-код: НОМЕР_2 , станом на 23.11.2025 року була відсутня. Отже, на момент зупинки транспортного засобу та винесення постанови 23.11.2025 року транспортний засіб не був зареєстрований у встановленому законом порядку.
Вивчивши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору у даній справі.
Судом встановлено, що 23.11.2025 року поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону УПП у Волинській області сержантом поліції, Жуковим Ю.О., відносно ОСОБА_1 була винесена постанова серії ЕНА №6208636 від 23.11.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 23.11.2025 року о 15 год. 41 хв., в м. Луцьк по вул. Стрілецькій, буд.65, керував транспортним засобом, який не був зареєстрований у встановлений законом термін 10 днів згідно Постанови КМУ №963 від 13.08.2025, чим порушив вимоги п. 30.1 ПДР України (керування водієм транспортним засобом не перереєстрованим в установленому порядку), чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.
До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію»).
Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 регулюють порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух».
Відповідно до п. п. 1.1-1.5 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.п. «в» п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
П.п. «в» п.30.1 ПДР України визначено, що власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.
Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.
Підзаконним нормативно - правовим актом, який регулює питання та правила реєстрації транспортних засобів є Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядок №1388) з наступними змінами.
Відповідно до п. 7 Постанови КМУ від 7 вересня 1998 року №.1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.
Метою державної реєстрації відповідно до пункту 3 Порядку № 1388 є здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.
При цьому абзацом 2 пункту 7 Порядку № 1388 прямо передбачено, що експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.
Також, абзацом 7 пункту 16 Порядку № 1388 передбачено, що транспортні засоби, які придбані на території України або ввезені на територію України на законних підставах у період дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, підлягають обов`язковому тимчасовому державному обліку за заявою власника шляхом внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів та відповідного журналу.
На транспортні засоби, які підлягають обов`язковому тимчасовому державному обліку, видаються тимчасові реєстраційні талони, що є дійсними в період дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану та протягом дев`яноста діб після його припинення або скасування, та закріплюються нові номерні знаки або номерні знаки, які були в користуванні та на даний час не закріплені за іншими транспортними засобами».
Відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП настає саме за керування водієм транспортним засобом не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, а не за відсутність реєстрації транспортного засобу у визначеним законом строк.
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що транспортний засіб не був зареєстрований на час вчинення адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що позивач керував не зареєстрованим транспортним засобом, то зазначене дає підстави вважати про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Отже, суд вважає належними та допустимими доказами підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.
Таким чином, поліцейським правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено стягнення в межах санкції даної статті.
Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищенаведене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку, що під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому постанову серії ЕНА № 6208636 від 23.11.2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень слід залишити без змін, а позов без задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення, постанову поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП у Волинській області сержанта поліції Жукова Ю.О. серії ЕНА №6208636 від 23.11.2025 року - залишити без змін.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складений 15.06.2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області М.В. Смокович