ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 650/3674/25   Головуючий в І інстанції: Хомик І.І.
Номер провадження: 22-ц/819/776/26   Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача): Базіль Л.В.
суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,
секретар судового засідання: Сорокіна В.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2026 року, ухвалене під головуванням судді Хомик І.І., відомості про дату складення повного рішення відсутні, у справі № 650/3674/26 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Іщук Надія Ростиславівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
У червні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Іщук Н.Р., звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з виплати орендної плати та стягнення судового збору, зазначаючи, що позивач є власником земельної ділянки площею 9.8067 га, кадастровий номер 6520983700:04:010:0004, яка розташована за межами села Нова Кубань, на території Борозенської ОТГ Бериславського району Херсонської області, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
06.05.2016 року позивач уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».
28.12.2017 року сторони уклали додаткову угоду № 1700230, залучивши нового орендаря, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», за якою право оренди земельної ділянки перейшло до останнього. Строк дії договору продовжено до 31.11.2025 року. Орендна плата згідно п.4.1. складає 5.31% від нормативно грошової оцінки землі за повний рік оренди. Нормативна грошова оцінка землі становить 350786 гривень 38 коп. Пунктом 4.5. договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у строки з 01 серпня до 31 грудня.
29.08.2019 року на підставі додаткової угоди № 1700230-2 продовжено строк дії договору до 30.11.2030 року, та визначено розмір орендної плати 7.09% від нормативно грошової оцінки землі за один рік оренди.
Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Серед обов`язків орендаря сторони узгодили обов`язок вчасно сплачувати усі належні платежі за цим договором.
Незважаючи на умови договору, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не здійснило сплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки, заборгованість за вказаний період по договорах оренди згідно розрахунку складає 74 612.25 грн. 
З урахуванням викладеного просила суд розірвати договір оренди землі б/н від 06.05.2016 року, зі змінами, в редакції згідно додаткової угоди від 29.08.2019 року №1700230-2, номер запису в Державному реєстрі речових прав про інше речове право 33168338, укладений між орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю 
«ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та орендодавцем ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 9,8067 га з кадастровим номером 6520983700:04:010:0004, що розташована за межами села Нова Кубань, на території Борозенської ОТГ Бериславського району Херсонської області та стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 74612,25 грн, а також витрати понесені на сплату судового збору в сумі 1937,92 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 
03 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Розірвано договір оренди землі від 06.05.2016 року, зі змінами в редакції додаткової угоди № 1700230-2 від 29.08.2019 року, номер запису в Державному реєстрі речових прав про інше речове право 33168338, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:010:0004, загальною площею 9.8067 га.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 49 741.50 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1972,80 грн.
Відмовлено у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про стягнення заборгованості по виплаті орендної плати за 2022 рік.
Рішення суду мотивовано тим, що орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» свій обов`язок із виплати орендної плати за 2023, 2024 роки не виконав, орендну плату позивачу не сплатив, що є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, та підставою для стягнення заборгованості зі сплати орендної плати з достроковим розірванням цього договору.
При цьому, суд вказав, що відповідач не довів, що мав об`єктивну неможливість використовувати орендовану земельну ділянку у своїй господарській діяльності в 2023-2024 роках. Зокрема, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка не могла бути використана за її цільовим призначенням. Відповідач не звертався до позивача з повідомленнями про наявність обставин, які унеможливлювали виконання ним договірних зобов`язань, не надав доказів причинно-наслідкового зв`язку між воєнними діями та неможливістю обробітку землі.
При цьому суд врахував ту обставину, що упродовж 2022 року відповідач не міг належно користуватися земельною ділянкою, оскільки територія на якій земельна ділянка розміщена була тимчасово окупована рф з лютого 2022 по листопад 2022 року і відповідно орендар не міг провести посівну кампанію та кампанію по збору врожаю.
Узагальнюючи доводи апеляційної скарги та її вимоги.
В поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик А.А. просить скасувати рішення суду першої інстанціїта ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, стягнути з позивача на користь ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» судовий збір за подання апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду про відсутність правових підстав для звільнення відповідача від обов`язку виконання грошового зобов`язання за договором оренди землі не відповідають обставинам справи. Скаржник вважає, що надані ним докази, а саме розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року №24 
«Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», розпорядження начальника Борозенської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про надання пільг ТОВ 
«ЮТС-АГРОПРОДУКТ зі сплати місцевих податків та зборів на території Борозенської сільської територіальної громади на 2022-2023 роки та на період з 01 січня 2024 по 30 червня 2024 роки; лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області свідчать про об`єктивну неможливість використання відповідачем орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням через обставини, за які орендар не відповідає, що унеможливлює виконання зобов`язань за договором оренди землі.
Судом першої інстанції порушені норми процесуального права, а саме суд порушив процесуальний порядок розгляду заяви про відвід судді та здійснив розгляд в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Просить врахувати правові висновки Верховного Суду у релевантних правовідносинах. 
Аргументи інших учасників справи.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Іщук Н.Р., просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін, покликаючись на його законність та обґрунтованість.
Вказує, що саме по собі посилання відповідача на загальні норми права або припущення не може свідчити про фактичне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами. Відсутність доказів означає, що аргумент скаржника є декларативним і не може враховуватися судом при вирішені спору.
Явка учасників справи.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явилися.
Від представника ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Журик А.Л. надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без участі скаржника та його представника. 
Від представника позивача Іщук Надії Ростиславівни надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача.
Згідно зі ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на вказане апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи на наявних матеріалах справи.
Позиція апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.
Рішення суду в частині відмовлених вимог про стягнення орендної плати за 2022 рік ніким із учасників справи не оскаржується, а тому в цій частині рішення суду не переглядається апеляційним судом.
Предметом апеляційного перегляду є рішення суду в частині задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає зазначеним вимогам закону.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:010:0004 загальною площею 9.8067 га., на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №067107. Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1911564265209, номер запису про право власності 33168310.
06.05.2016 року позивач уклала договір оренди належної їй земельної ділянки 
з ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».
28.12.2017 року сторони уклали додаткову угоду № 1700230, залучивши нового орендаря, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», за якою право оренди земельної ділянки перейшло до останнього. Строк дії договору продовжено до 31.11.2025 року. Орендна плата згідно 
п.4.1. складає 5.31% від нормативно грошової оцінки землі за повний рік оренди. Нормативна грошова оцінка землі становить 350786.38 грн. Пунктом 4.5. договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у строки з 01 серпня до 31 грудня.
29.08.2019 року на підставі додаткової угоди № 1700230-2 продовжено строк дії договору до 30.11.2030 року, та визначено розмір орендної плати 7.09% від нормативної грошової оцінки землі за один рік оренди.
Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Серед обов`язків орендаря сторони узгодили обов`язок вчасно сплачувати усі належні платежі за цим договором.
Платіжні документи, які б свідчили про виплату орендної плати в 2023 та 2024 роках, в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків ОСОБА_1 відсутні відомості про отримання позивачкою доходу від оренди земельної ділянки.
На підставі встановленого, суд першої інстанції констатував, що мала місце невиплата орендної плати у 2023-2024 роках, заборгованість за вказаний період становить 49741,50 грн.
В заперечення позовних вимог відповідач послався на те, що він є звільнений від виконання обов`язку зі сплати орендної плати в порядку частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України, оскільки не міг користуватися орендованою земельною ділянкою через обставини непереборної сили (форс-мажор), зокрема: окупацію території, на якій розташована орендована земельна ділянка, потенційну загрозу її мінування, втрату доступу до майна підприємства.
На підтвердження цих обставин надав суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №42022232090000075 від 12 квітня 2022 року; лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1; розпорядження Херсонської обласної ради №24 від 01.03.2023 року «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», згідно якого до відповідного переліку було включено ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»; розпорядження Борозенської сільської ради, за якими ТОВ «ЮТС –АГРОПРОДУКТ» надавалися податкові пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, а також з єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб; лист ГУ ДСНС в Херсонській області №66 03-2942/66 16/3 від 11.06.2025 року.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.
Правовідносини з оренди землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та Законом України «Про оренду землі, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Положеннями статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Верховний Суд неодноразово у своїх постановах у подібних правовідносинах звертав увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору.
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У цій справі, відповідач не заперечував факту несплати позивачці орендної плати, передбаченої умовами договору, але причиною такого зазначав неможливість використання земельної ділянки, переданої в оренду через їх забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами та фактичне знищення майна. Як докази неможливості використання ним орендованої земельної ділянки через обставини непереборної сили надав суду  витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №42022232090000075 від 12 квітня 2022 року; лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року 
№2024/02.0-7.1; розпорядження Херсонської обласної ради №24 від 01.03.2023 року 
«Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», згідно якого до відповідного переліку було включено ТОВ 
«ЮТС-АГРОПРОДУКТ»; розпорядження Борозенської сільської ради,  за якими ТОВ 
«ЮТС–АГРОПРОДУКТ» надавалися податкові пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, а також з єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб; лист ГУ ДСНС в Херсонській області №66 03-2942/66 16/3 від 11.06.2025 року.
Дослідивши надані відповідачем докази, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, суд першої інстанції вказав про те, що надані стороною відповідача докази не підтверджують, що орендована земельна ділянка позивачки не могла бути використана відповідачем протягом 2023-2024 років за її цільовим призначенням через її забруднення вибухонебезпечними предметами, оскільки висновків про замінування та фактичний стан орендованої земельної ділянки надані відповідачем докази не містять, не надано таких доказів і під час апеляційного перегляду справи. Суд правильно зазначив, що відповідач не надав жодного документа, що підтверджував би реальний стан орендованої земельної ділянки.
Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач не сплатив орендну плату 
за 2023-2024 роки, та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини у порушенні цього зобов`язання та прийняття заходів направлених на його виконання, апеляційний суд в складі колегії суддів погоджується з висновком суду про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з орендної плати за 2023-2024 роки в сумі 49741,50 грн з відповідача на користь позивача, а також наявності права у позивача вимагати розірвання укладеного з ним договору оренди землі та вважає цей висновок таким, що відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами доказів і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносин. 
Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, тому апеляційним судом не приймаються до уваги.
Доводи апеляційної скарги (посилання на витяг з ЄРДР № 42022232090000075 
від 12 квітня 2022 року; посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1, дані в інтерактивній мапі територій, розпорядження органів місцевого самоврядування про надання податкових пільг відповідачу, лист Головного управління ДСНС України в Херсонській області були предметом судового розгляду суду першої інстанції, яким суд надав достатньо аргументовану оцінку, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що повторно відповідати на ті самі аргументи заявника необхідності не має.
Апеляційний суд звертає увагу скаржника, що Верховний Суд у постанові 
від 01.06.2021 року у справі 910/9258/20, від 14.06.2022 у справі 922/2394/21 неодноразово зазначав, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
А отже саме відповідач мав би довести із застосуванням засобів доказування, визначених процесуальним законом відсутність своєї вини у порушенні умов договору в частині несплати орендної плати за 2023-2024 роки.
Слід також звернути увагу, що скаржник, покликаючись на ймовірне забруднення орендованої земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, як на обставину неможливості її використання за цільовим призначення, в той же час не надає суду доказів оформлення запитів до компетентних органів на перевірку фактичного стану земельних ділянок, повідомлення позивача про наявність вказаних перешкод та звільнення відповідача у зв`язку з цим від сплати орендної плати тощо, що могло б свідчити про здійснення відповідачем дій щодо доведеності наявності дійсних обставин щодо неможливості виконання зобов`язання, що, в свою чергу, могло б розглядатися як підстава для застосування частини шостої статті 762 ЦК України.
Відповідачем не доводилося, що в межах реалізації Закону України« Про протимінну діяльність в Україні», товариство зверталося до уповноважених органів щодо проведення процедури очищення території (земельної ділянки), та повідомляло орендодавця про неможливість використання земельних ділянок та неможливості сплати орендної плати, а посилання в апеляційній скарзі на лист ГУ ДСНС України у Херсонській області, отриманий за зверненням відповідача, у сукупності з іншими обставинами, не містить в собі підстав для застосування частини шостої статті762 ЦК України, оскільки містить в собі інформацію про припущення щодо забруднення вибухонебезпечними предметами земельних ділянок. 
Сама по собі підозра відповідача про те, що земельна ділянка може бути замінованою, без належних на те доказів, не є підставою для звільнення орендаря від виконання договірних обов`язків в частині належної та своєчасної сплати орендної плати. Факт замінування орендованих земельних ділянок повинен бути підтверджений відповідними технічними висновками або іншим належним доказовим матеріалом, який у справі відсутній.
Посилання представника ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на врахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у справі 650/3776/24, є неприйнятними, оскільки суд у кожній справі виходить з конкретних обставин та доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2023-2024 роки за договорами оренди земельної ділянки.
Посилання апелянта про розгляд судом в порядку спрощеного позовного провадження справи, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, як на самостійну підставу скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.
Статтею 274 ЦПК України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1)малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки(пені)за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3)щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу складає 3028,00 грн, тобто двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 757 000,00 грн.
Оскільки ціна позову у цій справі не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому цей спір міг бути розглянутий у порядку спрощеного позовного провадження.
Доводи апеляційної скарги про порушення процесуального порядку визначення судді для розгляду справи є неприйнятними з таких підстав.
Вбачається, що протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2025 року для розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ 
«ЮТС-АГРОПРОДУКТ», було визначено суддю Хомик І.І.(а.с.28)
11.07.2025 року представник відповідача ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Журик А.Л. звернувся до суду із заявою, в якій просив відвести суддю Хомик І.І. від розгляду цієї справи, посилаючись на те, що розподіл судової справи виконаний раніше реєстрації позовної заяви.
Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 серпня 2025 року зазначена заява про відвід судді залишена без розгляду з посиланням на положення ч.3 ст.44 ЦПК України.
За змістом частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Як свідчать дані комп`ютерної програми Д-3, яка забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді, позовна заява позивача до ТОВ 
«ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, яка сформована в системі «Електронний суд» 08.06.2025 р., була зареєстрована судом першої інстанції 10.06.2025 року, з урахуванням вихідного дня – 08.06.2025 р. Розподіл судової справи був здійснений в день її реєстрації 10.06.2025 року, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 10.06.2025 року.
Твердження представника ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ про те, що розподіл даної судової справи виконаний раніше реєстрації позовної заяви не знайшов свого підтвердження.
За таких обставин доводи скаржника на порушення порядку визначення судді є безпідставним, а посилання відповідача на виконання розподілу судової справи раніше реєстрації позовної заяви як суб`єктивні та такі, що не відповідають фактичним обставинам справи підлягають відхиленню.
Інші доводи апеляційної скарги, як такі, що не впливають на правильність прийнятого судом рішення, та не містять в собі підстав для його скасування, слід залишити поза увагою.
З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що належними, достатніми та допустимими доказами відповідачем не доведено існування форс-мажорних обставин, які б перешкоджали йому використовувати орендовану земельну ділянку, та як наслідок виконати передбачений договором сторін обов`язок сплатити позивачу орендну плату за 2023 та 2024 роки.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Розподіл судових витрат в порядку частини тринадцятої статті 141 ЦПК України не здійснюється у зв`язку із залишенням апеляційної скарги ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» без задоволення.
Повний текст постанови складено 13.05.2026 року.
Керуючись статтями 374,375,381-384 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю 
«ЮТС-АГРОПРОДУКТ» залишити без задоволення.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2026 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча   Л.В. Базіль

Судді:   В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько