справа № 166/522/26
провадження № 2/166/425/26
категорія: 38

РІШЕННЯ
іменем України
26 травня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Cвистун О.М., з участю секретаря Омелько Н.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Представник позивача Кузьменко М.В. звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 12.05.2024-100001325 від 12.05.2024 у розмірі 12280 грн.
Позов мотивує тим, що 12 травня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 12.05.2024-100001325, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000 грн зі строком кредитування 98 днів з дати його надання. Процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 10% від суми кредиту та дорівнює 400 грн. Неустойка: 40 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання.
ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому 12 травня 2024 року кредит в сумі 4000 грн. У свою чергу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату звернення до суду із позовною заявою утворилась заборгованість у розмірі 12280 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту становить 4000 грн, за відсотками – 5880 грн, за комісією (пов`язаної з наданням кредиту) – 400 грн, неустойка – 2000 грн.
Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12280 грн та судові витрати.
Ухвалою від 30.03.2026 суд позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати розгляд справи без виклику сторін, призначив судовий розгляд на 29 квітня 2026 року.
Ухвалою від 29.04.2026 відкладено розгляд справи на 26 травня 2026 року.
Відповідач, отримавши 01 травня 2026 року копію ухвали про відкриття провадження від 29.04.2026, у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до пропозиції (оферти), яку ТОВ "Споживчий центр" розмістив на вебсайті https://sgroshi/com.ua/ua/, позивач пропонує укласти електронний кредитний договір у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Електронний кредитний договір, крім цієї пропозиції, складається: із заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду). За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума кредиту, строк, на який він видається, проценти встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти.
Відповідач 12 травня 2024 року сформував та за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора Е314 підписав заявку на отримання кредиту в ТОВ "Споживчий центр", вказавши реквізити належного йому платіжного засобу для надання коштів за даним договором 5168-74ХХ-ХХХХ-1904.
Згідно з відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 12.05.2024-100001325 позичальнику надано кредит на наступних умовах. Сума кредиту 4000 гривень. Строк на який надається кредит 98 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту – 17.08.2024. Процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту та дорівнює 400 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення всієї суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні.
Як убачається із квитанції АТ КБ "Приватбанк" № 2461116670 від 12.05.2024 на виконання умов кредитного договору № 12.05.2024-10000001325 позивачем перераховано грошові кошти у сумі 4000 грн на банківську картку з початковим та кінцевим номером картки № НОМЕР_1 .
Таким чином, сторони погодили усі істотні умови кредитування та відповідач отримав грошові кошти у сумі 4000 грн, шляхом їх переказу позивачем на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем у заявці кредитного договору.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 12.05.2024-100001325 від 12.05.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором перед позивачем станом на 24 лютого 2026 року становить 12280 грн, з яких: 4000 грн – основний борг, 5880 грн – залишок відсотків, 400 грн – залишок комісій, 2000 грн – залишок штрафів.
Відповідач заборгованість за кредитним договором не спростував, заперечень щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надав.
Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі – Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ураховуючи викладене, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, встановивши укладення між сторонами Кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 4000 грн, правові підстави для нарахування комісії за надання кредиту в розмірі 400 грн, відсутність будь-яких платежів зі сторони відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитом, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та комісії за надання кредиту у вказаних розмірах.
Водночас суд не погоджується з розміром нарахованих позивачем процентів за користування кредитом та неустойкою з огляду на таке.
Так, з наданого представником позивача розрахунком заборгованості за Кредитним договором установлено, що позивачем здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитом за ставкою 2% в день.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про споживче кредитування" законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам.
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".
Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, укладаючи 12 травня 2024 року кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати проценту ставку в розмірі 2% за один день користування кредитом протягом строку кредитування, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день.
Судом проведено власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати відсотків протягом строку дії кредитного договору за процентною ставкою 1% за період з 12.05.2024 року по 17.08.2024 року: 4000 (сума боргу) х 1% : 100 % х 98 (днів) = 3920 грн.
Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з позовною заявою та наведеним позивачем розрахунком останнім визначено неустойку за порушення відповідачем грошового зобов`язання за Кредитним договором в розмірі 2000 грн.
За наведених обставин, враховуючи, що дану неустойку позивачем нараховано після 24 лютого 2022 року, дія воєнного стану з моменту укладення договору до розгляду справи у суді не припинялася, суд уважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, а саме, стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 8320 грн, яка складається із: суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4000 грн, суми заборгованості за процентами в розмірі 3920 грн, суми заборгованості за комісією в розмірі 400 грн.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1803 грн 84 коп. (8320/12280*2662,40).
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд   
ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 12.05.2024-100001325 від 12 травня 2024 рокув розмірі 8320 (вісім тисяч триста двадцять) гривень, з яких тіло кредиту – 4000 (чотири тисячі) гривень, відсотки за користування кредитом – 3920 (три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень, комісія за надання кредиту – 400 (чотириста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" 1803 (одну тисячу вісімсот три) гривні 84 (вісімдесят чотири) копійки судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", код ЄДРПОУ 37356833, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133А;
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ратнівського
районного суду О.М. Свистун