Справа № 2-966/07

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007 року 

Рівненський міський суд Рівненської області
під головуванням судді: Цвіркун О.С.
при секретарі: Добродій О.М.
представника позивача - адвоката Цуняка В.Й.
представника відповідача - адвоката Твердого М.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу № 2-966/07 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, -
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача – ОСОБА_3 , в судовому засіданні позов ОСОБА_4 підтримав повністю, та пояснив, що 03 серпня 2006 року приблизно о 20 год. 25 хв. відповідач по справі №2-966/07 – ОСОБА_2 , керуючи власним автомобілем TOYOTA YARIS д.н. НОМЕР_1 , рухаючись на великій швидкості в м. Рівне на перехресті вулиць Київська-Грушевського-Відінська на жовтий сигнал світлофора допустила зіткнення із належним позивачці автомобілем Рено, д.н. НОМЕР_2 під її керуванням.
В результаті порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 належний позивачці автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а ОСОБА_4 отримала травми і з 03.08.2006 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в Рівненській міській центральній лікарні, що підтверджується довідкою №13531 від22.08.2006 р.
Звітом спеціаліста №152 від 10 серпня 2006 р., зробленим на підставі огляду автомобіля, який проводився в присутності ОСОБА_2 , визначено вартість завданого матеріального збитку пошкодженого автомобіля, в сумі 6323,23 грн.
Згаданим ДТП також завдана шкода здоров`ю позивача, у зв`язку з чим на лікування нею було потрачено 570 грн.
Крім того, згаданим ДТП ОСОБА_4 було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона зазнала душевних страждань в зв`язку з позбавленням можливості використовувати автомобіль у власних цілях для поїздки на відпочинок на море із сім`єю, вона зазнає страждань також в зв`язку із тим, що на ремонт автомобіля необхідно значні кошти, які позивач була вимушена брати в позику. Крім того, протягом тривалого часу позивач вимушена стаціонарно лікуватися, вона погано себе почуває внаслідок болю голови, хвилюється за наслідки отриманої травми, а також не може займатися підприємницькою діяльністю, яка є єдиним джерелом доходів, що спричиняє душевні страждання, пов`язані з позбавленням можливості отримати дохід для забезпечення життєво важливих потреб сім`ї.
Моральну шкоду ОСОБА_4 оцінює в 10000 грн.
На підставі вищенаведеного просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 7418 грн., моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн., 1500 грн. за надання правової допомоги адвоката. Всього: 18 тис. 918 грн.
Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Твердий М. К. в судовому засіданні позов ОСОБА_4 не визнав, та пояснив, що позовні вимоги ОСОБА_4 не визнає у зв`язку з тим, що ДТП мало місце на перехресті, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора, тобто, на регульованому перехресті. ОСОБА_2 на своєму автомобілі рухалась по вул. Київська зі сторони автовокзалу і виїхала на перехрестя, вільне від транспортних засобів, на жовтий сигнал світлофора. Зіткнення із автомобілем ОСОБА_4 , відбулося навпроти правої крайньої полоси проїзної частини вул. Грушевського, по якій їхала ОСОБА_4 , тобто, фактично під час завершення проїзду перехрестя ОСОБА_2 та в момент виїзду на нього ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог п.16.4 ПДР «Забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоди для руху інших транспортних засобів і пішоходів»
Відповідно до вимог п.16.5 ПДР «У разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід»
Зазначені обставини свідчать, що ОСОБА_4 , в порушення вимог ПДЛ, не впевнилась в наявності на перехресті транспортних засобів, що завершують рух через перехрестя, виїхала на це перехрестя в момент завершення руху через нього ОСОБА_2 , та допустила зіткнення із автомобілем останньої.
Майновий збиток який спричинила ОСОБА_4 для ОСОБА_2 порушенням ПДР, експертизою визначено в сумі 20597,74 грн.
Окрім того, ОСОБА_2 спричинена також не майнова (моральна) шкода, що, відповідно до вимог ст.23 ЦК України полягає у моральних втратах у зв`язку із пошкодженням її майна (п.3 ч.2 ст.23) та у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї зі сторони ОСОБА_4 (п.2 ч.2 ст.23).
Окрім того, ОСОБА_2 вважає також, що сума майнової шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_4 , є значною, а цивільна відповідальність останньої не застрахована.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала в зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали адміністративної справи № 3-28521/06 в скоєнні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України суд прийшов до висновку, що винною особою в ДТП, яке сталося 03.08.2006 року та яке є предметом розгляду даної цивільної справи є ОСОБА_2 ..
Її вина в порушенні ПДР, яка безпосередньо знаходяться в причинному зв`язку з наступившими наслідками а саме, спричинення матеріальних та моральних збитків ОСОБА_4 підтверджується:
протоколом № 00041073 від 17.08.2006 р.;
протоколом огляду місця ДТП від 03.08.2006р.;
протоколами огляду і перевірки технічного стану транспорту від 03.08.06 р.;
схемою ДТП ;
поясненнями учасників ДТП та свідків;
постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.08.2006 р.;
Що стосується розміру матеріальної та моральної шкоди спричиненою ОСОБА_4 , то матеріальна шкода підтверджується: звітом ППФ «Віраж» № 152 від 09.08.2006 р., фіскальними чеками на придбання ліків, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 41 від 11.08.2006 р..
З урахуванням характеру допущеного відповідачем ОСОБА_2 правопорушення, водій якого вчинив адміністративне правопорушення й вину в його вчиненні не визнав, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, яка отримала легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, у зв`язку чим двічі перебувала на стаціонарному лікуванні, позбавлення позивача можливості реалізації здібностей до праці, а також з урахуванням вимог розумності і справедливості розмір моральної шкоди слід визначити в 10 000 грн.
Підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 документально нею підтверджені витрати на правову допомогу , розмір яких становить 1500 грн.
Керуючись ст.ст. 23, 1167, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 212-215 ЦПК України, п.п. «а», «д» ч.1 ст.3 Декрету Км України від 21 січня 1993 року «Про державне мито», постановою КМ України №1258 від 21 грудня 2005 року «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів», пунктами 3, 4, 5, 9 постанови № 4 від 31 травня 1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_4 задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 7418 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди, 10 тис. грн.. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1500 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 18тис. 918 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 189 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України, банк одержувача: ГУДК України в Рівненській області, розрахунковий рахунок: 31219259700002, МФО 833017, код ЗКПО 22586331, код платежу: 22050000, витрати в розмірі 30 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Рішення також може бути оскаржене і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Рівненського міського суду     О.С.Цвіркун