ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/3996/26
провадження № 2/753/7278/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М. розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
У С Т А Н О В И В :
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН 
Зміст позовних вимог, предмет та підстави позову 
Позивачка звернулася до суду з цим позовом. Позивачка просить стягнути з Відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 4000,00 грн щомісячно (загалом 10000,00 грн), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до моменту досягнення дітьми повноліття. 
Позов обґрунтовано тим, що після розірвання шлюбу діти проживають з Позивачкою та перебувають повністю на її фінансовому забезпеченні. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні та утриманні дітей. Позивачка вказує, що Відповідач працює директором ТОВ «БФ «БУДГАРАНТ», має нерухоме майно та транспортний засіб, що дозволяє йому сплачувати аліменти у заявленому розмірі. 
Позиція Відповідача щодо позову 
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог у заявленому розмірі. 
Відповідач вказує, що заявлений розмір аліментів не підтверджений жодними доказами щодо фактичних витрат на утримання дітей. Відповідач перебуває у повторному шлюбі та утримує дружину. Відповідач зазначає, що отримує нестабільний дохід, не володіє нерухомим майном чи транспортними засобами, а ТОВ «БФ «БУДГАРАНТ» фактичну господарську діяльність не здійснює. 
Відповідач надав докази добровільної сплати коштів на утримання дітей у межах своїх фінансових можливостей та просить Суд визначити розмір аліментів у розумному та обґрунтованому розмірі з урахуванням його матеріального становища.
ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 
Спірні правовідносини виникли між колишнім подружжям щодо визначення розміру стягнення аліментів на утримання двох їхніх неповнолітніх дітей, що проживають з Позивачкою. 
Суд, розглядаючи спір між колишнім подружжям, визнав, що заявлений Позивачкою розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 4000,00 грн щомісячно є недоведеним, тому позов підлягає частковому задоволенню у розмірі мінімального рекомендованого розміру аліментів на кожну дитину. Позивачка не довела, а Суд не установив обставин, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє сплачувати аліменти у більшому розмірі.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 
Позивачка та Відповідач зареєстрували шлюб 29.09.2012 року. 
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.07.2023 у справі № 234/2934/23 шлюб розірвано.
Сторони є батьками двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом із Позивачкою. 
ОЦІНКА СУДУ 
Статтею 51 Конституції України, частиною другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 181 СК України:
1. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
2. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Позивач у позові зазначила, що при розірвані шлюбу сторони домовились, що відповідач буде перераховувати по 10 000,00 грн щомісяця на дітей, однак зазначену домовленість не виконує.
Відповідач здійснював грошові перекази на рахунок позивачки: у грудні 2025 року у розмірі 8 000,00 грн, у лютому 2026 року у сумі 13 000,000 грн, у квітні 2026 року у розмірі 8 000,00 грн, з призначеннями платежу «Переказ власних коштів. Алименти Детей». Сума зазначених переказів складає 29 000,00 грн.
Водночас спір виник з приводу того, що Позивачка вважає надання цих коштів недостатнім для утримання дітей. Отже, сторони не досягли домовленості щодо розміру аліментів на дітей.
З метою дотримання забезпечення принципу «найкращих інтересів дитини» Суд перевірив дохід відповідача шляхом направлення запиту до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи та отримав відповідь «реєстраційні дані фізичної особи зазначені у запиті не відповідають інформації, яка міститься у Державному реєстрі (відповідно до пункту 70.7 статті 70 Податкового кодексу України всі фізичні особи - платники податків зобов?язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення. Необхідно подати заяву про внесення змін до Державного реєстру)».
До відзиву відповідач долучив відповідь з ДРФОПП про джерела/суми нарахованого доходу, відповідно до якої за період з січня 2025 року по лютий 2026 Відповідач отримав доходи з таких джерел:
- за період з січня 2025 року по лютий 2026 року відсутня інформація про доходи;
- 4 квартал 2025; джерело отриманого доходу - Саргсян Нарек; нарахована сума доходу 15 296,37 грн; нарахована сума податку - 2 753,35 грн; назва ознак доходу - Податкова декларація про майновий стан та доходи.
Позивачка у позовній заяві обґрунтовує майновий стан Відповідача тим, що він має нерухоме майно та транспортний засіб. На підтвердження цих обставин Позивачка не надала суду жодних доказів. 
На спростування зазначених доводів Позивача, Відповідач до відзиву долучив Витяги з яких Судом встановлено відсутність у Відповідача на праві власності нерухомого майна та транспортних засобів.
Статтею 51 Конституції України, частиною другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. 
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). 
Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частина друга статті 184 СК України). 
За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені у частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (пункт 55 постанови Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 672/186/24). 
Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, наведені у статті 182 СК України. 
При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Частиною другою цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2026 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років 2817 гривень; дітей віком від 6 до 18 років 3512 грн. 
Станом на 2026 рік мінімальний гарантований розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років становить 1 756,00 грн (50% від 3512,00 грн), а мінімальний рекомендований розмір 3512 грн. 
Конструкція «необхідний і достатній розмір аліментів» охоплює не лише фізичне утримання, а й забезпечення соціального та інтелектуального розвитку дитини, виходячи з рівня життя, який вона мала б за спільного проживання батьків (постанова Верховного Суду від 15.10.2025 у справі № 686/28590/23). 
Позивачка просить стягнути 6000,00 грн на одну дитину та 4000,00 грн на іншу. 
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Заявлена Позивачкою загальна сума аліментів у розмірі 10 000,00 грн на місяць не підтверджується жодними належними доказами. Позивачка не надала Суду орієнтовного розрахунку фактичних витрат на базові потреби дітей, обмежившись лише зазначенням бажаної суми. Позивачка не довела, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє сплачувати аліменти у заявленому розмірі, і Суд не встановив такі обставини.
Відповідач скористався своїм правом подати відзив та надав докази того, що його офіційний дохід є невеликим (за 4 квартал 2025 року склав 15 296,37 грн), а підприємство, директором якого він є (ТОВ «БФ «Будгарант»), за звітній період отримало прибуток у розмірі 0,00 грн.
Також у відзиві Відповідач зазначив, що перебуває у повторному шлюбі та утримує дружину, однак належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження зазначених обставин Відповідач до відзиву не долучив.
За встановлених обставин справи, Суд, врахувавши обставини, визначені у статті 182 СК України, та найкращі інтереси дітей, вважає обґрунтованим визначити розмір аліментів по 3 512,00 грн щомісячно на кожну дитину, що є мінімальним рекомендованим розміром аліментів для дітей віком від 6 до 18 років, що забезпечить баланс між потребами дітей та реальними матеріальними можливостями Відповідача. 
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Такий розмір є обґрунтованим у цій ситуації. Призначення судом аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі (3 512,00 грн на кожну дитину) передбачає, що мати дітей зі свого боку також бере участь у їх утриманні у співмірному розмірі, що в сукупності забезпечує достатній рівень життя дітей та відповідає їхнім найкращим інтересам. 
Суд оцінює нижчеперелічені квитанції, які надані відповідачем до відзиву, як добровільне виконання відповідачем обов`язку з утримання дитини за лютий 2026 року та квітень 2026 року. Тому ці кошти підлягають врахуванню виконавцем під час визначення суми аліментів, що стягуватиметься державним/приватним виконавцем у разі примусового виконання цього рішення за період з лютого 2026 по квітень 2026 року: 
Згідно з копією квитанції № Р24А5457104013D5533 від 03.02.2026, якою Саргсян Нарек перерахував грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн отримувачу ОСОБА_1 (позивачу) з призначенням платежу «переказ власних коштів. Алименти ОСОБА_5 ».
Згідно з копією квитанції № Р24А5553502870D0843 від 25.02.2026, якою Саргсян Нарек перерахував грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн отримувачу ОСОБА_1 (позивачу) з призначенням платежу «переказ власних коштів. Алименти ОСОБА_5 ».
Згідно з копією квитанції № Р24А5714500460D3735 від 02.04.2026, якою Саргсян Нарек перерахував грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн отримувачу ОСОБА_1 (позивачу) з призначенням платежу «переказ власних коштів. Алименти Детей».
Згідно зі ст 267 ЦПК України Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Тому Суд у цьому рішенні визначає порядок його виконання, а саме - під час виконання рішення кошти за переліченими судом квитанціями підлягають врахуванню виконавцем під час визначення суми аліментів, що стягуватимуться державним/приватним виконавцем у разі примусового виконання цього рішення за період з лютого 2026 по квітень 2026 року: 
Суд не бере до уваги платіжну інструкцію від 24.12.2025 на карту НОМЕР_1 з призначенням платежу «Передашь твоей маме», яку відповідач долучив до відзиву, оскільки таке призначення платежу не є доказом добровільної сплати саме аліментного платежу.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина перша статті 191 СК України). 
Відповідно до частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів підлягає призначенню за загальним правилом, тобто від дня пред`явлення позову. 
Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст.141,142 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1 064,96 грн у дохід держави.
Керуючись статтями 263, 265, 268, 430 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 512,00 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову (24.02.2026) і до досягнення старшою дитиною повноліття. 
Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. 
Під час визначення суми аліментів за період з 24 лютого 2026 по 30 квітня 2026 року, що підлягає до стягнення, врахувати добровільно сплачені ОСОБА_6 грошові кошти за квитанціями:
№ Р24А5457104013D5533 від 03.02.2026, якою Саргсян Нарек перерахував грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн отримувачу ОСОБА_1 (позивачу) з призначенням платежу «переказ власних коштів. Алименти Детей».
№ Р24А5553502870D0843 від 25.02.2026, якою Саргсян Нарек перерахував грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн отримувачу ОСОБА_1 (позивачу) з призначенням платежу «переказ власних коштів. Алименти Детей».
№ Р24А5714500460D3735 від 02.04.2026, якою Саргсян Нарек перерахував грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн отримувачу ОСОБА_1 (позивачу) з призначенням платежу «переказ власних коштів. Алименти Детей».
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 064,96 грн. 
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_1 . 
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суд підписує повне рішення без його проголошення. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 22 травня 2026 року.

Суддя В.М. Маркєлова