ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року Чернігів Справа № 620/2901/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЙКЕРІ ФУД ІНВЕСТМЕНТ» до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, 
У С Т А Н О В И В:
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЙКЕРІ ФУД ІНВЕСТМЕНТ» (далі також – ТОВ «БЕЙКЕРІ ФУД ІНВЕСТМЕНТ», позивач) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі також – ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 08.01.2026 №372/ж10/25-01-07-00.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що отримав спірне рішення, яким до нього застосовано пеню у сумі 530211,22 грн за нібито порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за договором № 45-1-04/01/24 від 01.04.2024, укладеного з нерезидентом STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa i Wspolnicy (Польща), на суму 21 630,73 євро на 181 к.д. (з 04.05.2025 року по 31.10.2025 року). Позивач вважає, що при прийнятті спірного рішення відповідач не врахував всі обставини справи, що мають значення для його прийняття, зокрема, не проведено детальний аналіз комерційного договору № 45-1 04/01/24 від 01.04.2024 року та додаткової угоди № 2 до нього, що призвело до неправомірних висновків відповідача.
03.04.2026 ухвалою суду провадження у справі викрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач у відзиві зазначив, що контролюючий орган в ході перевірки встановив порушення позивачем строку розрахунку, встановленого НБУ, за окремою операцією з імпорту товарів за комерційним договором від 01.04.2024 № 45-1-04/01/24 у сумі 21 630,73 євро (дата операції - 05.11.2024; граничний термін розрахунку - 03.05.2025) на 181 день. (04.05.2025-31.10.2025). При цьому ТОВ «БФІ» до перевірки не надав документів, визначених статтею 13 Закону №2473, які можуть продовжити (зупинити) строки розрахунків, встановлені НБУ, за операціями з імпорту товарів за зазначеним договором, або зупинити нарахування пені за порушення такого строку, зокрема: висновок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку про продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів; довідку уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору або третьої країни відповідно до умов такого договору про підтвердження виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин; прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання таким нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором. Щодо посилань позивача на те, що контролюючий орган протиправно нарахував пеню за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки не врахував шахрайські дії невідомих осіб, внаслідок яких позивач здійснив платіж (оплату) за комерційним договором від 01.04.2024-№ 45-1-04/01/24 у сумі 21 630,73 євро (05.11.2024) на поточний рахунок у банку LLOYDS BANK PLCREGENT STRE WREXHAM (Лондон), який не належить нерезиденту STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa і Wspolnicy та що за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відповідну інформацію (номер кримінального провадження 12024270350000495 від 24.12.2024), то відповідач зазначає, що валютним законодавством України не передбачено, що заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) є підставою для зменшення вартості товарів, що імпортуються, або звільнення резидента від відповідальності за порушення строків розрахунків за операціями з імпорту товарів на відповідну суму грошових, коштів. Також, ТОВ «БФІ» не надав рішення суду, яким визнано протиправними дії уповноваженого банку щодо взяття на валютний нагляд спірного платежу позивача за комерційним договором від 01.04.2024 № 45-1-04/01/24 та зобов`язано уповноважений банк завершити здійснення валютного нагляду за відповідною операцією. За таких обставин відповідач вважає, що діяв у спосіб, визначений законодавством України.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЙКЕРІ ФУД ІНВЕСТМЕНТ» є юридичною особою з 15.11.2023, Основний вид діяльності виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання, КВЕД -10.71, що підтверджується витягом з ЄДР.
Позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Чернігівській області та з 01.12.2023 зареєстрований платником податку на додану вартість (свідоцтво № 200823178).
На підставі наказу від 02.10.2025 року № 1891-п, виданого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, відповідно до п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. п. 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ «БФІ», податковий номер 45378601, з питань дотримання валютного законодавства за період з 01.04.2024 року по 31.10.2025 року по контракту № 45-1-04/01/24 від 01.04.2024 відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною).
За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області складено Акт документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства від 25.11.2025 року № 21201/Ж5/25-01-07-06-01 (далі - Акт перевірки).
У висновку Акту перевірки Відповідач зазначив наступне:
«...Перевіркою пункту 3 плану перевірки встановлено порушення частин 1, 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням п. 14 прим. 2 Постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» у частині дотримання законодавчо встановлених граничних строків розрахунків за операцією з імпорту товарів по комерційному договору № 45-1-04/01/24 від 01.04.2024 року, укладеному з нерезидентом STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa i Wspolnicy (Польща), на суму 21 630,73 євро на 181 к.д. (з 04.05.2025 року по 31.10.2025 року).
Станом на 31.10.2025 року по комерційному договору № 45-1-04/01/24 від 01.04.2024 року, укладеному з нерезидентом STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa i Wspolnicy (Польща), обліковується дебіторська заборгованість в сумі 21 630,73 євро.»
Не погоджуючись з висновками, викладеними в Акті перевірки, ТОВ «БФІ» подані відповідні заперечення від 15.12.2025 до ГУ ДПС у Чернігівській області, розгляд яких відбувся 30.12.2025.
За результатами розгляду заперечень від 15.12.2025 ТОВ «БФІ», ГУ ДПС у Чернігівській області надало відповідь на заперечення № 8/Ж12/25-01-07-06-01 від 05.01.2026, в якій зазначило, що аргументи, викладені в запереченні ТОВ «БФІ» від 15.12.2025, на Акт перевірки, не є достатньо обґрунтованими та не можуть бути враховані при винесені податкового повідомлення-рішення, та вирішено залишити висновки Акта перевірки без змін, з урахуванням наданих до заперечення пояснень.
08.01.2026 ТОВ «БФІ» через електронний кабінет платника отримано податкове повідомлення-рішення від 08.01.2026 № 372/ж10/25-01-07-00 (форма «С») (далі - ППР), в якому зазначено, що на підставі Акта перевірки та відповіді на заперечення з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України від 03.03.2022 року № 2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», Закону України від 12.05.2022 № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», Закону України від 30.06.2023 № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», встановлено порушення частин 1, 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням п. 14 прим. 2 Постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», порушення дотримання законодавчо встановлених граничних строків розрахунків за операцією з імпорту товарів по комерційному договору № 45-1-04/01/24 від 01.04.2024 року, укладеному з нерезидентом STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa i Wspolnicy (Польща), на суму 21 630,73 євро на 181 к.д. (з 04.05.2025 року по 31.10.2025 року).
Також в ППР зазначено, наступне:
станом на 31.10.2025 по комерційному договору № 45-1-04/01/24 від 01.04.2024, укладеному з нерезидентом STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa i Wspolnicy (Польща), обліковується дебіторська заборгованість в сумі 21 630, 73 євро;
період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: з 04.05.2025 по 31.10.2025, Імпортний контракт з нерезидентом STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa i Wspolnicy (Польща);
ТОВ «БФІ» надало заперечення вих. № б/н від 15.12.2025 (вх. ГУ ДПС у Чернігівській обл. № 54898/6/25-01 від 22.12.2025 року) на Акт перевірки;
відсутня інформація щодо наявності обставин, які відповідно до Податкового кодексу України пом`якшують, обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності ТОВ «БФІ»;
на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та частини 5 статті 13 Закону України від 21.06.2018 року № 2473VIII «Про валюту і валютні операції» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 530211 (п`ятсот тридцять тисяч двісті одинадцять) грн. 22 копійки за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства.
Користуючись правом, передбаченим чинним законодавством, позивач подав скаргу від 21.01.2026 на ППР до Державної податкової служби України.
За результатами вказаної скарги позивача, Державною податковою службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги № 5017/6/99-00-0601-03-06 від 27.02.2026 (далі - Рішення від 27.02.2026), яке отримано позивачем через електронний кабінет платника 27.02.2026.
Так, в Рішенні від 27.02.2026 Державна податкова служба України зазначила наступне:
«…Враховуючи викладене, керуючись статтею 56 Податкового кодексу України, пунктом 2 розділу ІХ Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 за № 1617/28062, ДПС залишає без змін ППР ГУ ДПС у Чернігівській області від 08.01.2026 № 372/ж10/25-01-07-00, а скаргу - без задоволення».
Позивач не погоджуючись зі спірним рішенням звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд керується наступним.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).
Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Так, відповідно до статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Статтею 14 ПК України визначене наступе:
14.1.39. грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;
14.1.265. штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності;
Закон України «Про валюту та валютні операції» від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Частиною першою статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.
Частинами п`ятою, шостою цієї статті Закону передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
Згідно з частиною дев`ятою статті 11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій.
Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
За змістом частини десятої статті 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до частин першої, другої, третьої, п`ятої, восьмої статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).
Це Положення, відповідно до пункту 1 розділу І, визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Згідно з пунктом 21 розділу ІІ Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Відповідно до пункту 14 прим 2 постанови НБУ від 24.02.2022 № 18 Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану, з наступними змінами, - граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.
Згідно з пунктом 7 розділу Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення митної декларації на продукцію, що експортується, або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору, за операціями з експорту товарів.
Отже, несвоєчасність здійснення розрахунків в іноземній валюті у сфері зовнішньоекономічної діяльності є валютним правопорушенням, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій - пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів, застосування якої віднесено до повноважень органів ДПС.
Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем (Покупець) та нерезидентом STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa і Wspolnicy (Продавець, Республіка Польща) укладено комерційний договір від 01.04.2024 № 45-1-04/01/24 про поставку товарів (заморожені борошняні кондитерські вироби).
Станом на початок перевіреного періоду у позивача відсутня дебіторська / кредиторська заборгованість за зазначеним договором.
У періоді, що перевірявся, ТОВ «БФІ» здійснив платежі (попередню оплату) на користь нерезидента STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa і Wspolnicy за товар за зазначеним договором у загальній сумі 130 431,04 євро, а саме:
14.08.2024 - 21 552,28 євро (граничний термін розрахунку - 09.02.2025);
05.11.2024 - 21 630,73 євро (граничний термін розрахунку - 03.05.2025);
12.02.2025 - 1 802,56 євро (екв. 77.530,63 грн);
03.03.2025 - 1 802,56 євро (екв. 77 714,49 грн);
26.03.2025 - 1 802,56 євро (екв. 81 365,58 грн);
26.03.2025 - 25771,10 євро (граничний термін розрахунку - 21.09.2025);
30.04.2025 - 1 802,56 євро (екв. 85 232,25 грн);
22.05.2025 - 1 802,56 євро (екв. 84 564,94 грн);
22.05.2025 - 21 758,69 євро (граничний термін розрахунку - 17.11.2025);
26.06.2025 - 1 802,56 євро (екв. 87 106,55 грн);
29.07.2025 - 1 802,56 євро (екв. 87 778,72 грн);
28.08.2025 - 1 802,56 євро (екв. 86 306,57 грн);
04.09.2025 - 21 692,64 євро (граничний термін розрахунку - 02.03.2026);
25.09.2025 - 1 802,56 євро (екв. 87 707,70 грн);
23.10.2025 -1 802,56 євро (екв. 87 188,02 грн).
У свою чергу, нерезидент, STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa і Wspolnicy у періоді, що перевірявся, здійснив поставку товару за зазначеним договором, який ввезений в України з оформленням МД типу ІМ-40 (з урахуванням дати відбитку штампу митного органу «Під митним контролем» на товаросупровідних документах), у загальній сумі 112 405,44 євро, а саме:
21.08.2024 - 21 552,28 євро (МД від 22.08.2024 № 24UA100330515291U1);
12.11.2024 - 21 630,73 євро (МД від 14.11.2024 № 24UA100330521422U0);
03.04.2025 - 25 771,10 євро (МД від 04.04.2025 № 25UA100330105756U1);
31.05.2025 - 21 758,69 євро (МД від 02.06.2025 № 25UA100330109094U5);
06.09.2025 - 21 692,64 євро (МД від 08.09.2025 № 25UA100330115236U8).
Крім того, ТОВ «БФІ» до перевірки надав додаткову угоду від 15.01.2025 № 2 до комерційного договору від 01.04.2024 № 45-1-04/01/24, умовами якої передбачено, зокрема, що сторони визнають погашення позивачем боргу у розмірі 21630,73 євро, що виник із зобов`язання позивача на підставі комерційного договору від 01.04.2024 № 45-1-04/01/24, а погашення такої заборгованості буде проводитись позивачем у наступному порядку: 1 802,56 євро - до 31.01.2025, 1 802,56 євро - до 28.02.2025, 1 802,56 євро - до 31.03.2025, 1 802,56 євро - до 30.04.2025, 1 802,56 євро - до 31.05.2025, 1 802,56 євро - до 30.06.2025, 1 802,56 євро - до 31.07.2025, 1 802,56 євро - до 31.08.2025, 1 802,56 євро - до 30.09.2025, 1 802,56 євро - до 31.10.2025,1 802,56 євро - до 30.11.2025 р., 1 802,56 євро - до 31.12.2025.
При цьому в контексті спірних правовідносин суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 13 Закону №2473 визначено перелік документів, які можуть продовжити (зупинити) строки розрахунків, встановлені НБУ, за операціями з імпорту товарів за зазначеним договором, або зупинити нарахування пені за порушення такого строку зокрема:
висновок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку про продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів;
довідку уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору або третьої країни відповідно до умов такого договору про підтвердження виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин;
прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання таким нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором.
Щодо висновку центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку про продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів.
Так, Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 124) затверджено Положення про Міністерство економіки України.
У відповідності до пункту 1 вказаного положення Міністерство економіки України (Мінекономіки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Мінекономіки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує, зокрема, формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово- промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, управління об`єктами державної власності, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, інноваційної діяльності в реальному секторі економіки, туризму та курортів (крім здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів), державних та публічних закупівель, а також державного замовлення на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів.
Відтак Мінекономіки є суб`єктом владних повноважень (центральним органом виконавчої влади), який наділений повноваженнями за окремими операціями з експорту та імпорту товарів продовжувати граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, шляхом видачі відповідного висновку (з урахуванням положень статті 13 Закону №2473-VIII).
На виконання вимог Закону № 2473-VIII постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 №104 затверджено Порядок видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком.
Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він визначає механізм видачі висновків щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (далі - висновки), перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду і перелік товарів, за якими документи для видачі висновку залишаються без розгляду.
Його дія поширюється на всіх резидентів незалежно від форми власності.
У відповідності до абзацу 6 пункту 2 Порядку №104 висновок видається Мінекономіки за операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.
Для одержання висновку резидент або його уповноважений представник подає Мінекономіки відповідно до цього Порядку заяву про одержання висновку (далі - заява) у письмовій формі, затвердженій Мінекономіки.
Видача висновку здійснюється безоплатно.
Підстави для прийняття рішення про відмову у видачі висновку викладені у пункті 10 Порядку №104: документи, подані для отримання висновку, містять неповну, суперечливу, недостовірну інформацію та/або не відповідають вимогам законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та валютного регулювання; документи подано з порушенням вимог, зазначених у пункті 3 цього Порядку, в тому числі вимог щодо комплектності та оформлення документів; заява, додані до неї документи (документ) підписані (засвідчені) особою, яка не має на це повноважень; у зовнішньоекономічному договорі (контракті) відсутні істотні умови договору, передбачені законодавством; операція резидента з експорту (імпорту) товарів не належить до окремої операції, визначеної пунктом 2 цього Порядку; у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні відомості про резидента або наявні відомості про його припинення; здійснення всіх розрахунків за відповідними операціями з експорту та імпорту товарів, щодо яких подано заяву, зокрема здійснення імпорту товарів відповідно до абзацу тридцять восьмого статті 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність"; зазначений у заяві строк, на який резидент просить продовжити установлений граничний строк розрахунків, не підтверджується доданими до заяви документами (їх копіями); до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи відповідно до Закону України "Про санкції".
Згідно із пунктом 12 Порядку №104 Рішення Мінекономіки про відмову у видачі висновку повинно бути мотивованим.
Щодо форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). 
Стаття 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачає, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
У постанові від 21 липня 2021 року (справа №912/3323/20) Верховний Суд виснував, що надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.
Поряд із цим усталеною є практика Верховного Суду, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку (зокрема, але не виключно постанови Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі №904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22).
Верховний Суд також неодноразово вказував (постанови від 05 грудня 2023 року у справі №917/1593/22, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 19 серпня 2022 року у справі №908/2287/17 тощо), що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП. Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.
Аналогічні за змістом висновки висловлювались Верховним Судом і в постановах від 21 вересня 2022 року у справі №911/589/21, від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18, на які посилається скаржник у касаційній скарзі.
У постановах від 05 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі №818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі №805/1087/16 Верховний Суд зазначив, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.
З наведених вище підходів слідує, шо саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має доводитись як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і інших належних доказів, що можуть це підтвердити.
Щодо прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання таким нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором.
Згідно з частиною сьомою статті 13 Закону №2473 у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.
Водночас ТОВ «БФІ» до перевірки не надав документів, визначених статтею 13 Закону №2473.
За результатами аналізу матеріалів перевірки контролюючий орган встановив порушення позивачем строку розрахунку, встановленого НБУ, за окремою операцією з імпорту товарів за комерційним договором від 01.04.2024 № 45-1-04/01/24 у сумі 21 630,73 євро (дата операції - 05.11.2024; граничний термін розрахунку - 03.05.2025) на 181 день. (04.05.2025-31.10.2025).
Головним управлінням ДПС у Чернігівській області отримано лист ДПС України від 26.06.2025 № 16204/7/99-00-07-04-02-07 з витягом податкової інформації від Національного банку України (лист від 18.06.2025 року № 25 0009/46932), що свідчить про порушення ТОВ «БФІ» вимог валютного законодавства в частині порушення граничних строків розрахунків при здійсненні імпортних операцій станом на 01.06.2025 року по зовнішньоекономічному контракту № 45-1 04/01/24 від 01.04.2024 року, укладеному з нерезидентом STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa і Wspolnicy (Польща). Дата здійснення операції 05.11.2024 року на суму 21 630,73 євро, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків - 04.05.2025 року.
На підставі частини п`ятої статті 13 Закону № 2473 контролюючий орган нарахував пеню за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за зазначеним договором у сумі 530211,22 грн (вартість недопоставленого товару х кількість днів прострочення х курс іноземної валюти х ставка пені = 21 630,73 х 181 х 45,1417 х 0,3 %).
Посилання ТОВ «БФІ» на те, що контролюючий орган протиправно нарахував пеню за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки не врахував шахрайські дії невідомих осіб, внаслідок яких позивач здійснив платіж (оплату) за комерційним договором від 01.04.2024-№ 45-1-04/01/24 у сумі 21 630,73 євро (05.11.2024) на поточний рахунок у банку LLOYDS BANK PLCREGENT STRE WREXHAM (Лондон), який не належить нерезиденту STOKSON Spolka Jawna Henryk Stoklosa і Wspolnicy та за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відповідну інформацію (номер кримінального провадження 12024270350000495 від 24.12.2024), суд відхиляє з огляду на таке.
Пеня підлягає анулюванню у випадках передбачених пунктом 129.9.7 статті 129 ПК України вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою внаслідок введення воєнного, надзвичайного стану та в разі відсутності вини платника податку не нараховується.
З преамбули Закону України «Про валюту і валютні операції» вбачається, що такий є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Статтею 13 вказаного Закону врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Зокрема частиною першої статті 13 встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.
Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону № 2473-VIII) - відсутні.
Частинами першою - третьою статті 3 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.
У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.
Спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом України «Про валюту і валютні операції», і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.
Оскільки пеня, як міра відповідальності нараховується за порушення граничних строків розрахунків, врегульована спеціальним Законом, відповідно на таку (пеню) не розповсюджуються положення підпункту 129.9.7 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.07.2024 у справі № 240/25642/22.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також валютним законодавством України не передбачено, що заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) є підставою для зменшення вартості товарів, що імпортуються, або звільнення резидента від відповідальності за порушення строків розрахунків за операціями з імпорту товарів на відповідну суму грошових, коштів.
Щодо посилань ТОВ «БФІ» не та, що контролюючий орган не врахував додаткову угоду від 15.01.2025 № 2 до комерційного договору від 01.04.2024 № 45-1-04/01/24, якою змінено строки розрахунків, то відповідно до вимог чинного законодавства строки поставки товару, визначені сторонами у договорі та додаткових угодах до нього, не можуть виходити за межі граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, встановлених НБУ. Тобто, умови договору щодо строків поставки мають юридичну силу лише у тій частиш, яка узгоджується із зазначеними імперативними приписами. Домовленості сторін не можуть змінювати чи продовжувати, строки, встановлені НБУ, оскільки останні є обов`язковими до застосування незалежно від волевиявлення учасників правовідносин {аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.09.2025 у справі № 160/6138/24).
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частиною першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу приписів частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Оскільки обставини справи підтверджують факт порушення ТОВ «БФІ» граничного строку розрахунку, встановленого НБУ, за спірною операцією з імпорту товарів, а доводи та обґрунтування позивача не спростовують таке порушення, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Податковим кодексом України, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЙКЕРІ ФУД ІНВЕСТМЕНТ» вул. Соломії Крушельницької, 1а,м. Остер,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,17044 код ЄДРПОУ 45378601 
Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби України вул. Реміснича, 11,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000 код ЄДРПОУ 44094124. 
Повний текст рішення виготовлено 23 червня 2026 року.

Суддя І.І. Соломко