УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/667/26   Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В. 
Номер провадження №33/4805/959/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Турак  О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року місто Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Турак О.В., за участі секретаря судового засідання Мурашевського Є.В., захисника Семеньки В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Семеньки Василя Михайловича на постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 21 квітня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА :
Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 21 квітня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно з постановою судді, 20 січня 2026 року о 21 год 44 хв. по вул. Миру в с. Ярунь, Звягельського району ОСОБА_1 керував автомобілем «Део Ланос», н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції, які виявили в нього ознаки наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР. 
Не погоджуючись із такою постановою судді, адвокат Семенька В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Апеляційну скаргу мотивував тим, що зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була незаконною, оскільки жодних Правил дорожнього руху він не порушував. Так, рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02 березня 2026 року, яким скасовано постанову про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6540023 від 20 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП, встановлено, що порушень ПДР 20 січня 2026 року ОСОБА_1 не вчиняв. 
Вважав, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в останнього були відсутні будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, та відповідно, підстави для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Разом з тим, відповідно до наданого ним результату токсикологічного дослідження, що складений 22 січня 2026 року КНП "Обласний медичний спеціалізований центр", у  ОСОБА_1 не виявлено ознак стану наркотичного сп`яніння. 
Крім того, посилався на те, що відеозапис, долучений до протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, не є безперервним, що свідчить про його редагування, тому не може бути належним та допустимим доказом у справі. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Семеньки В.М., перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено у статті 251 КУпАП.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571362 від 20 січня 2025 року видно, що ОСОБА_1 20 січня 2026 року о 21 год 44 хв. по вул. Миру в с. Ярунь, Звягельського району, керував транспортним засобом «Део Ланос», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в найближчому закладі охорони здоров`я – КНП Звягельська багатопрофільна лікарня, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР (а.с.1). 
Протокол серії ЕПР1 №571362 від 20 січня 2025 року відповідає вимогам статті 256 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
За правилами статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Частиною першою статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571362 від 20 січня 2025 року (а.с.1); розписками про ознайомлення водія з вимогами частини 1 статті 266 КУпАП стосовно відсторонення від керування та про роз`яснення прав та обов`язків передбачених статтею 63 Конституції та статтею 268 КУпАП (а.с.3-5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого огляд у медичному закладі стосовно ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою (а.с.4); відеозаписом з боді камери поліцейського (а.с.8). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
З наявного в матеріалах справи відеозапису слідує, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відповідала вимогам статті 35 Закону України «Про національну поліцію» та була викликана порушенням, на думку поліцейських, ОСОБА_1 пункту 15.9 Правил дорожнього руху, про що було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6540023 від 20 січня 2026 року.
Оскарження цієї постанови до суду та її скасування, про що зазначає захисник в апеляційній скарзі, не має правового значення для розгляду цієї справи та не спростовує наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
В свою чергу, з досліджених та проаналізованих відеозаписів видно обставини події 20 січня 2026 року о 21 год 44 хв. по вул. Миру в с. Ярунь, Звягельського району, зокрема, як працівники поліції пояснили причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявили в останнього зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість), роз`яснили порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній фактично відмовився, погоджуючись на проходження ним огляду на стан сп`яніння лікарями «швидкої допомоги». Поліцейські неодноразово роз`яснювали останньому порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до статті 266 КУпАП, наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зокрема складання протоколу за відмову у проходженні огляду за належної процедури. Разом з цим, ОСОБА_1 свідомо та категорично відмовився від запропонованого проходження огляду в медичному закладі, наполягаючи на виклику «швидкої допомоги», що правильно розцінене поліцейськими саме як відмова у проходження огляду. 
Наявний в матеріалах справи відеозапис відповідає вимогам статті 251 КУпАП, не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 .
Під час апеляційного розгляду справи стороною захисту не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, яким було надано оцінку, зокрема, і відеозапису, як належному та допустимому доказу. 
Крім того, за змістом пункту 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених пунктами 3, 4 Розділу І цієї Інструкції.
При цьому, дані зафіксовані на відеозаписі повністю спростовують доводи сторони захисту стосовно необґрунтованості встановлення зовнішніх ознак перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки поліцейський в даному випадку (встановивши ці ознаки та їх озвучивши вголос) діяв з дотриманням вимог статті 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
ОСОБА_1 мав беззаперечну змогу скористатись своїм правом та пройти відповідний огляд на стан сп`яніння в медичній установі у встановленому порядку. Разом з цим, відмовився від огляду. 
При цьому, наданий захисником результат токсикологічного дослідження, складений 22 січня 2026 року КНП "Обласний медичний спеціалізований центр" про відсутність у  ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння, суддя місцевого суду правильно не прийняв до уваги, оскільки такий отриманий з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, частин 4 та 5 статті 266 КУпАП. 
З урахуванням наведеного, суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення повністю відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду стосовно ОСОБА_1 немає.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя 
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Семеньки Василя Михайловича залишити без задоволення. 
Постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 21 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя