УХВАЛА

21 травня 2026 року 
м. Київ

справа №380/24346/25
адміністративне провадження № К/990/20387/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Смоковича М.І.,  Радишевської О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період із 01.03.2018 до 14.06.2021 в неповному обсязі, а саме: із порушенням абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати й виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період із 01.03.2018 до 14.06.2021 в загальній сумі 123 329,78 грн., відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка виразилася в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період із 01.03.2018 до дня фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період із 01.03.2018 до дня фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у фіксованій величині;
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01.03.2018 до 14.06.2021 відповідно до приписів абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та з урахуванням раніше виплачених сум. 
У решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2026 апеляційну скаргу залишено без руху, установлено скаржнику десятиденний строк для усунення недоліку апеляційної скарги, який полягає в несплаті судового збору.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2026 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 в справі № 380/24346/25 повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Не погодившись з ухвалою апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою.
У поданій касаційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_2 із покликанням на статтю 129 Конституції України, частину третю статті 328 КАС України просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження в справі. 
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеному конституційному положенню кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Суд керується зазначеним нижче.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що в установлений суддею-доповідачем строк особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліків апеляційної скарги.
Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо той не усунув недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
У постановах Верховного Суду від 24.02.2020 в справі № 182/1768/17(6-а/0182/50/2018), від 14.08.2020 в справі №420/4676/19, від 28.12.2020 в справі № 320/7209/19, від 21.02.2020 в справі № 744/658/20 зроблено висновок про те, що залишення скарги без руху - це тимчасовий захід, який суд застосовує з метою усунення недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання. Тривалість строку для усунення недоліків визначається з урахуванням необхідного часу для повідомлення сторони про залишення заяви без руху у зв`язку з допущеними недоліками та їх виправлення.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що на момент постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги вимоги ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2026 апелянт не виконав, у зв`язку з чим ухвалою цього суду від 23.04.2026 апеляційну скаргу повернуто відповідно частини другої статті 298, пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, оскільки апелянт не усунув недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Верховний Суд викладав висновки щодо застосування норм процесуального права в подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 09.05.2024 в справі №140/21484/23, від 25.07.2023 в справі №160/23498/21 та інші. Висновки суду апеляційної інстанції не суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у зазначених постановах.
Суд зауважує, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами й неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто особа, зацікавлена в поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від неї дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень та є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, зокрема щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені в кошторисі такої установи своєчасно й у повному обсязі.
Органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.
Отже, колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків, правильно застосував положення частини другої статті 298 КАС України та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України. Правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Водночас Суд зауважує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не позбавлений можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами в передбачений КАС України спосіб.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження в справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами скерувати особі, яка її подала в спосіб її надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.О. Єресько М.І. Смокович   О.Р. Радишевська