Справа № 674/485/26
Провадження № 2/674/628/26

РІШЕННЯ
іменем України 

04 червня 2026 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Барателі Д.Т., за участі секретаря судового засідання Бойчук С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики (ціна позову 14580,00 грн),
в с т а н о в и в :
До Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 14 580,00 грн за договором позики № 7561831 від 05.05.2025 (далі – договір позики), а також судові витрати, зумовлені судовим розглядом вказаних позовних вимог.
Заявлена до стягнення заборгованість складається із суми основного боргу 4 500,00 грн, заборгованості за відсотками 13,05 грн, заборгованості за процентами за понадстрокове користування 0,00 грн, заборгованості за пенею 9 000,00 грн та заборгованості за комісією 1 066,95 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором позики у нього виникла заборгованість перед первісним кредитором – Товариством з обмеженою відповідальністю "СІРОКО ФІНАНС". За результатами укладення договору факторингу право вимоги за заборгованістю відповідача перед первісним кредитором перейшло до позивача.
Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми Цивільного кодексу України щодо обов`язковості умов укладених договорів, обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором, правових наслідків відступлення права вимоги та особливостей укладення і виконання договорів позики, а також норми Закону України "Про електронну комерцію" щодо порядку укладення договорів в електронній формі.
Разом із поданням позову представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі.
Ухвалою від 23.03.2026 Дунаєвецький районний суд Хмельницької області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "СІРОКО ФІНАНС" (далі первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір позики № 7561831 від 05.05.2025 на умовах повернення суми позики з процентами та комісією, згідно з умовами якого первісний кредитор зобов`язався надати відповідачу позику в сумі 4 500,00 грн строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,8% за кожен день користування коштами позики протягом строку договору. Відповідач отримав обумовлені договором кошти 05.05.2025 шляхом перерахування на банківський картковий рахунок, реквізити якого самостійно вказав первісному кредитору.
Умовами договору позики передбачено також сплату комісії за надання позики у розмірі 23,71% від суми позики, що складає 1 066,95 грн, а на випадок прострочення повернення суми позики – нарахування пені у розмірі, визначеному договором, за кожен день понадстрокового користування коштами позики.
Вказаний договір позики та додатки до нього підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію".
Строк повернення позики та сплати комісії і процентів за користування коштами позики визначено сторонами 03.06.2025.
У результаті невиконання умов договору позики, як зазначає позивач, у відповідача утворилась заборгованість, право вимоги за якою передано первісним кредитором позивачу на підставі договору факторингу № 26082025 від 26.08.2025, додаткової угоди № 2 до нього від 24.09.2025 та реєстру боржників № 2 від 24.09.2025, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників.
Таким чином, унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором позики у нього виникла заборгованість перед первісним кредитором. За результатами укладення між первісним кредитором та позивачем договору факторингу право вимоги за заборгованістю відповідача перейшло до позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України.
Встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останнім зобов`язань за укладеним ним договором позики.
Вказані правовідносини є цивільно-правовими та регулюються Цивільним кодексом України.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Первісний кредитор свої зобов`язання за укладеним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кошти позики на умовах, передбачених договором, що підтверджується наявним у матеріалах справи підтвердженням перерахування коштів за договором позики. Відповідач, отримавши кошти позики, був зобов`язаний у силу вимог ст. 629, 1049 ЦК України повернути їх на умовах та у строк, передбачений укладеним договором. При цьому в матеріалах справи документів, які б підтверджували виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань у повному обсязі, немає.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України.
Щодо розміру процентної ставки за договором позики суд зазначає таке. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про споживче кредитування" (п. 17) тимчасово встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: у період з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно – 2,5%; у період з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно – 1,5%; з 21.08.2024 включно та надалі – 1%.
У даному випадку договір позики укладено 05.05.2025, тобто в період дії граничної денної процентної ставки в розмірі 1%. Установлена договором фіксована процентна ставка у розмірі 0,8% в день не перевищує зазначеної межі, а тому нарахування процентів за такою ставкою протягом строку користування коштами позики є правомірним.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 4 500,00 грн, заборгованості за відсотками в сумі 13,05 грн та заборгованості за комісією за надання позики в сумі 1 066,95 грн є обґрунтованими, підтвердженими наявними у справі доказами та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 9 000,00 грн, суд виходить з такого. Відповідно до п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, яким цей розділ доповнено Законом України № 2120-IX від 15.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан, дію якого в подальшому неодноразово продовжено і який триває станом на час розгляду цієї справи.
Як убачається з матеріалів справи, строк повернення позики за договором позики спливав 03.06.2025, відтак прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором позики виникло і триває в період дії воєнного стану в Україні. За таких обставин відповідач у силу прямої вказівки закону звільняється від обов`язку сплати неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики, а тому заявлена позивачем вимога про стягнення пені в сумі 9 000,00 грн задоволенню не підлягає.
Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в такому розмірі: основний борг – 4 500,00 грн, заборгованість за відсотками – 13,05 грн, комісія за надання позики – 1 066,95 грн, загалом 5 580,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог, а саме вимоги про стягнення пені в сумі 9 000,00 грн, слід відмовити з наведених вище підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Виходячи із наведених правових норм, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, що підтверджені дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2 662,40 грн, розрахований виходячи з ціни позову 14 580,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково у сумі 5 580,00 грн, що становить 38,27% від заявленої суми, судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме у сумі 1 018,94 грн.
Питання розподілу інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивач за наявності відповідних підстав має право вирішити в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, 19, 81, 89, 133, 141, 258-260, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 205, 512, 514, 516, 525, 526, 617, 627, 628, 629, 1046, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, Законом України "Про електронну комерцію", Законом України "Про споживче кредитування", суд, –
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № 7561831 від 05.05.2025 у сумі у сумі 5 580,00 грн, з яких:
- сума заборгованості за основною сумою боргу – 4 500,00 грн;
- сума заборгованості за відсотками – 13,05 грн;
- сума заборгованості за комісією за надання позики – 1 066,95 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір у сумі 1 018,94 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (місцезнаходження: м. Бровари вул. Лісова, 2, Київської області, код ЄДРПОУ 35625014).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Повний текст рішення складено та підписано 04 червня 2026 року

Суддя Давид БАРАТЕЛІ