Справа № 688/614/26 
Провадження 2/465/3405/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
08.05.2026 року  
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді – Мартьянової С.М. 
при секретарі судових засідань – Штокало С.-М. Р. 
розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в особі свого представника звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №102464454 від 06.10.2023 в сумі 14784,09 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 06.10.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит №102464454, згідно з умовами якого відповідач отримав 4100 грн., зі сплатою процентів за користуванням кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором.
П. 7.1 Кредитного договору №102464454 від 06.10.2023 визначає, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків. 
28.02.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги 105-МЛ/Т від 28.02.2024. 
Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до ст.. 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором №102464454 від 06.10.2023, що укладений між Кредитодавцем та відповідачем. 
Відповідачем не були виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором право вимоги за яким відступлено ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитним договором №102464454 від 06.10.2023 в сумі 14784,09 грн. з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4100 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 10274,09 грн; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту 410 грн.
Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. №23402930/4009 від 29.12.2025.
У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. 
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.02.2026 справу №688/614/26 2/688/865/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Кредит-Квапітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Франківського районного суду м. Львова. 
Згідно супровідного листа Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2026 вищевказана цивільна справа надійшла до Франківського районного суду м . Львова 24.03.2026. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2026 головуючим суддею визначено Мартьянову С.М.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено проведення засідання.
Клопотання представника позивача про витребування доказів – задоволено.
Витребувано у Монобанк, емітент АТ «Універсал Банк» інформацію про надходження на рахунок банківської картки НОМЕР_1 коштів в розмірі 4100 грн. в період з 06.10.2023 по 11.10.2023.
01.04.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, застосувати строк позовної давності, та розглянути справу у його відсутність.
У відзиві послався на наступні обставини, а саме позивачем не надано належних доказів укладення кредитного договору саме відповідачем. Відсутні докази належної ідентифікації особи, підтвердження використання електронного підпису чи інших засобів, що підтверджують його волевиявлення. Позивач не надав належних доказів фактичного отримання відповідачем грошових коштів, зокрема відсутні банківські документи, які підтверджують зарахування коштів саме
на його рахунок. 
Розрахунок заборгованості є одностороннім та не підтверджений первинними документами. Не надано деталізації нарахування процентів, штрафів та пені.
Позивач повинен довести правомірність набуття права вимоги (договір відступлення права вимоги), а також факт належного повідомлення відповідача про зміну кредитора.
Просить застосувати строк позовної давності. Жодних платежів відповідачем не здійснювалось, тому строк позовної давності не переривався. Позивачем не доведено момент виникнення зобов`язання.
У разі встановлення заборгованості просив суд зменшити розмір штрафних санкцій як таких, що є неспівмірними.
Умови договору (у разі їх існування) могли бути несправедливими та такими, що порушують баланс прав сторін.
03.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив наступне. 
Так, розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України
доповнено пунктом 19 згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року №2120-IX, в редакції визначеній Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 08.11.2023 № 3450-IX.
Відповідно станом на день подачі позовної заяви до суду пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положення Цивільного кодексу України мав наступну
редакцію: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.»
Відповідно позовну заяву про стягнення заборгованості подано без порушень строку позовної давності.
Також, зазначає, що 06.10.2023 року між фізичною особою позичальником: ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 102464454 на суму 4100 грн., зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитними коштами загальним строком 105 календарних днів, тобто до 19.01.2024 р., шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку відповідача.
ТОВ «Мілоан» надіслало відповідачеві одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору у вигляді смс на номер телефону Відповідача, який той використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції товариства щодо укладення кредитного договору № 102464454 від 06.10.2023 року, що зафіксовано в ІТС товариства. Кредитний договір № 102464454 від 06.10.2023 року є укладеним в електронній формі. При укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
Відповідно до п. 1.7. Кредитного договору Позичальник не повинен
сплачувати на користь Кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим договором.
Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця не можуть бути збільшені Кредитодавцем без згоди Позичальника.
Згідно п. 6.5 кредитного договору № 102464454 від 06.10.2023 року, сторони
погодили, що цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Кредитний договір укладений з додержанням вимог закону в тому числі в частині письмової форми.
Відповідач здійснив волевиявлення щодо укладення договору шляхом направлення підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповіді про прийняття пропозиції укласти кредитний договір № 102464454 від 06.10.2023 року.
Отже, відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором
Зі змісту довідки про ідентифікацію, за підписом представник ТОВ «Мілоан», вбачається, що клієнт, з яким укладено договір № 102464454 від 06.10.2023 р., ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий
ідентифікатор 745773, час відправки ідентифікатора позичальнику 06.10.2023 року, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор +380633708190. Одноразовий персональний ідентифікатор 748693 направлено відповідачу 06.10.2023 о 9:40 на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів.
Відповідачем не надано суду відомостей на підтвердження факту не заповнення заявки на отримання грошових коштів в кредит, не підписання відповідачем договору, на надання чи заволодіння його персональними даними іншими особами (звернення до правоохоронних органів тощо), тобто доказів вчинення шахрайських дій відносно персональних даних відповідача матеріали справи не містять.
У Кредитному договорі № 102464454 від 06.10.2023 року чітко визначено, що Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті Кредитодавця за посиланням, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно зі змістом Правил надання фінансових кредитів ТОВ "Мілоан", приймаючи пропозицію про укладання кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується із усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та цих правил, як невід`ємної його частини тощо.
Згідно з п. 3.2.6. Кредитного договору № 102464454 від 06.10.2023 року —
Позикодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю
або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.
Тому, 28.02.2024 року між ТзОВ «Мілоан» та Позивачем, відповідно до чинного законодавства України, було укладено Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024 року (надалі – Договір відступлення права вимоги) (копія наявна у матеріалах справи). Відповідно до умов даного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками
ТзОВ «Мілоан», в тому числі і до Відповідача за кредитним договором.
Варто зазначити, що сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 102464454 від 06.10.2023 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 року.
З витягу із Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог № 105-
МЛ/Т від 28.02.2024 року вбачається, що ТзОВ «Мілоан» передало, а ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги за кредитним договором № 102464454 від 06.10.2023 року.
Окрім того, зазначає, що витяг з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т від 28.02.2024 року, тому він виготовлений представником позивача. Оскільки в Реєстрі боржників до договору про відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 року містяться персональні данні інших осіб, тому представник позивача не може надати повний Реєстр боржників, а надає витяг з зазначенням права вимоги по конкретному Кредитному договору.
Таким чином, ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги по кредитному договору № 102464454 від 06.10.2023 року.
Також, в матеріалах судової справи наявна копія Письмової претензії №23402930/4009 від 29.12.2025 року в якій ОСОБА_1 було повідомлено про відступлення права вимоги від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» на користь позивача, а також про наявність заборгованості у розмірі 14784,09 грн.
Як слідує з Опису вкладення до листа № 0503788519720 відповідачу було надіслано Письмову претензію № 23402930/4009 від 29.12.2025 року на адресу: АДРЕСА_1 .
Також, 06.10.2023 року між фізичною особою позичальником: 
ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 102464454, згідно з умовами якого відповідач отримав 4100 грн.
На підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення №73910348 від 06.10.2023 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на Кредит рах. № НОМЕР_1 , кредитні кошти в сумі 4100.00 коп., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору.
Відповідач, який заперечує факт отримання ним коштів має можливість надати повний номер карти, а також виписку за картковим рахунком № НОМЕР_1 на спростування/підтвердження зарахування обставин отримання від 06.10.2023 року кредиту в сумі 4100.00 грн., що є його прямим процесуальним обов`язком згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, у випадку наявності заперечень щодо отримання кредитних коштів.
На час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки.
Таким чином, усі дії позивача є правомірними, оскільки у своєму позові позивач не має наміру стягнути з відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Тому дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням відповідно до вище наведеного.
Отже, наведені положення законодавства та практика їх застосування свідчать про те, що дії позивача з нарахування процентів за користування кредитом є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив суд розглядати справу за його відсутності, та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №102464454.(далі Договір) 
Умовами цього Договору передбачено, що сума кредиту становить 4100,00 грн, який надається строком на 105 днів з 06.10.2023 року (дата надання кредиту), і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 21.10.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 19.01.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). 
Відповідно до п. 1.4. Договору, позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 21.10.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19.01.2024 (останнього дня строку кредитування). 
Згідно із п. 1.5 Договору, загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1424,75 грн. в грошовому виразі та 141762,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 14339,75 грн. в грошовому виразі та 18515,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 5524,75 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 18439,75 грн. 
Комісія за надання кредиту 410,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. (п.1.5.1 Договору) 
Згідно п. 1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1014,75 грн., які нараховуються за ставкою 1,65 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
Згідно п. 1.5.3 Договору, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 12915,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Тип процентної ставки за цим договором фіксована.(п.1.6 Договору) 
Відповідно до п 2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Зазначені умови кредитного договору також містяться в паспорті споживчого кредиту №102464454, який відповідач підписав того ж дня 06.10.2023 року.
Відповідно до довідки про ідентифікацію – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір 102464454 від 06.10.2023 року, ТОВ «Мілоан» надано одноразовий ідентифікатор 745773, який надіслано позичальнику 06.10.2023 року о 9:40:25 на телефонний номер НОМЕР_3 .
Відповідно до платіжного доручення 73910348 від 06.10.2023 року ТОВ «Мілоан» виплатило кредитні кошти у розмірі 4100,00 грн на рах. № НОМЕР_1 , призначення платежу: кошти згідно договору 102464454.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про всі умови кредитування, а саме: сукупну вартість кредиту, сплату відсотків та умови повернення кредитних коштів.
Як вбачається з відповіді АТ «Універсал Банк» від 22.04.2026, на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 . За період з 06.10.2023 по 11.10.2023 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж в розмірі 4100 грн. 
28.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т, відповідно до умов якого, ТОВ «Мілоан» передав ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимог в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 .
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №102464454 від 06.10.2023 року станом на 05.01.2026 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 14784,09 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4100,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 10274,09 грн; прострочена заборгованість за комісією 410 грн.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Із наявних у матеріалах справи слідує, що ТОВ «Мілоан», (первісний кредитодавець) виконало умови договорів укладених з ОСОБА_1 та надав відповідачу у користування кредитні кошти, а відповідач отримав у користування ці кошти, однак не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором про споживчий кредит №102464454 від 06.10.2023 року у розмірі 14784,09 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4100,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 10274,09 грн; прострочена заборгованість за комісією 410,00 грн.
Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № 102464454 від 06.10.2023 року в сумі 14784,09 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4100,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 10274,09 грн; прострочена заборгованість за комісією 410,00 грн.
Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошує на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається.
Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм та період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, в якому пунктом 19 визначено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Враховуючи вищевикладене, строки, визначені статтею 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії воєнного стану, та відповідно позовні вимоги заявлені у межах строку позовної давності.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025; детальний опис наданих послуг від 05.01.2026; Акт №Д/14299 наданих послуг від 05.01.2026; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 20.10.2025.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 8000 грн. 00 коп. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.
Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правничої допомоги у цій справі є меншим, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 4000 грн. 00 коп.
При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст.2,5,10-13,18,141,258-259,263-265,273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №102464454 від 06.10.2023 року в сумі 14784 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 09 коп, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4100,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 10274,09 грн; прострочена заборгованість за комісією 410,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Найменування сторін:
Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 25234236, місце знаходження: 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28;
Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Мартьянова С.М.