Справа № 686/1684/26
Провадження № 2/686/4398/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді – Стефанишина С.Л.,
при секретарі судового засідання – Демяновій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
У січні 2026 року ТзОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 18000 грн., в обґрунтування якого вказано, що 28.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1320885150139, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 4500,00 грн, які останній зобов`язувався повернути у встановлений строк, сплатити проценти за користування ними та інші платежі, передбачені договором.
01.05.2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №01052024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 1320885150139 від 28.07.2023 року у розмірі 18000 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4500,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 13500 грн.
З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Ухвалою суду від 02.02.2026 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні до судового розгляду. 
10.02.2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечуються позовні вимоги.
17.02.2026 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у змісті позовної заяви вказав про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ОСОБА_1 , укладено договір №1320885150139 про надання фінансового кредиту продукту «Старт», який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «ФК «Віва Капітал» зобов`язується надати позичальникові кредит в розмірі 4500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, тому чисті і на умовах фінансового кредиту продукту «Старт».
Строк дії договору: 120 днів. Позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю 25.11.2023 р. (п. 1.3 Договору).
Відповідно до п. 1.4.1. Договору дисконтна процентна ставка становить 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредиту, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно.
Базова процентна ставка складає 2,5% від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3. Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом по день повернення кредиту (п.1.4.2 Договору).
Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 10.06.2024 року відповідачу було успішно перераховано грошові кошти в сумі 4500 грн.
01.05.2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу №01052024, згідно з умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до боржників, за цілим рядом договорів, у тому числі за договором №1320885150139 від 28.07.2023 року.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01052024 від 01.05.2024 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №1320885150139 від 28.07.2023 року в сумі 18000,00 грн, з яких: 4500,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 13500,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами.
Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, 28.07.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віва Капітал» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1320885150139 в електронній формі, який підписаний сторонами електронним підписом, та відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в сумі 4500,00 грн. Відповідач підписав цей договір одноразовим ідентифікатором – W2Z8S4.
Отже, ТОВ «Віва Капітал» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав сплати комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
На виконання умов кредитного договору ТОВ «Віва Капітал» перерахувало грошові кошти (4500 грн) на картковий рахунок відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, стороною відповідача не спростовано факту перерахування грошових коштів відповідною довідкою банку про невідкриття на його ім`я цього карткового рахунку та ненадходження на нього кредитних коштів.
Після закінчення строку кредитування відповідач не повернув кредитні кошти, не сплатив нараховані проценти, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 18000 грн.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості є обґрунтованим, відсотки нараховані в межах погодженого сторонами строку кредитування, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту та відсотками.
Посилання відповідача та його представника на недоведеність укладення сторонами кредитного договору та одержання ним кредитних коштів, а також набуття позивачем права вимоги за цим договором, у зв`язку з чим право позивача не порушено, не відповідають фактичним обставинам справи.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1320885150139 від 28.07.2023 року в розмірі 18000 грн., а саме: 4500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13500 грн. заборгованість за відсотками. 
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, а саме: Договором про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 р.; Додатковою угодою від 17.11.2025 р.; Детальним описом робіт (наданих послуг) від 17.11.2025 року на суму 6000 грн.
Дослідивши подані представником позивача докази та матеріали справи, суд вважає, що в даному випадку заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 6000 грн. є завищеним та не співмірним зі складністю справи, з виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову.
Суд враховує, що предмет спору у даній справі є однотипним, а тому не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних та судової практики; справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми та містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; позовна заява не потребувала складних правових досліджень та значного аналізу справи, не вимагала від представника позивача надмірного обсягу юридичної і технічної роботи.
Відтак, суд вважає, що обґрунтованими та співмірними в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 512, 525, 526, 612, 625, 1048, 1049, 1077 ЦК України, суд, -

ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746, адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1) заборгованість за кредитним договором №1320885150139 від 28.07.2023 року у загальному розмірі 18000,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 29.04.2026 року.

Суддя Сергій Стефанишин