ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 р. 	Справа № 520/11907/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2026, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 18.03.26 по справі № 520/11907/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича , Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича (далі по тексту – міський голова, перший відповідач), Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області (далі по тексту – Виконком, другий відповідач), в якому просив суд:
- визнати дії, бездіяльність і рішення суб`єкта владних повноважень - Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича, протиправними, та не просто протиправними, а у подальшому протиправними всупереч правової позиції Верховного Суду по справі № 629/1261/15а, за невиконання вимог статей 17, 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні " від 21.05.1997р. №280/97-ВР через незабезпечення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 14.11.2017р. №2205-VIII, статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993р. №3551-ХІІ, що порушують право ОСОБА_1 на перерахунок вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості прямо передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2024р. №127, що порушують право ОСОБА_1 на оскарження питань щодо соціального захисту (стаття 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), що порушують право ОСОБА_1 за статтями 18, 19 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996р. №393/96-ВР, за рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2011р. №1005, що порушують право на публічну інформацію за запитами на рішення виконавчого комітету;
- визнати рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області (реквізити невідомі, запит не здійснюється) про завершення опалювального сезону 2024-2025 років протиправним, не за змістом пункту 8 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019р. №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021р. №1022), передчасним із позбавленням права ОСОБА_1 за п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх надання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості;
- визнати рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 22.10.2024р. №2056 "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надає комунальне підприємство "Лозоваводосервіс" протиправним без випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів, що порушує Конституцію України, Цивільний Кодекс, Європейську соціальну хартію, ратифіковану Україною;
- визнати рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 24.12.2024р. №2508 "Про коригування ціни послуги з управління багатоквартирними будинками" протиправним;
- стягнути з Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича кошти, в якості моральної шкоди, у розмірах станом на 01.05.2025р. - 46 402,50 грн. із збільшенням за кожний місяць розгляду справи.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувані у цій справі рішення, дії та бездіяльність відповідача, які виразилася у незабезпеченні виконання вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 14.11.2017 № 2205-VIII (далі – Закон № 2205-VIII), статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі – Закон № 3551-ХІІ), що мало наслідком нездійснення перерахунку вартості комунальних послуг за період їх ненадання та надання не в повному обсязі, порушують право ОСОБА_1 на оскарження питань щодо соціального захисту та право на публічну інформацію за запитами на рішення виконавчого комітету.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 по справі № 520/11907/25, серед іншого, позовну заяву ОСОБА_1 до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича, Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2025 по справі № 520/11907/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року по справі № 520/11907/25 - скасовано.
Справу № 520/11907/25 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 по справі № 520/11907/25 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2026 по справі № 520/11907/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 року по справі № 520/11907/25 залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 09.03.2026 по справі № 520/11907/25 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2025 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2026 (з процесуальних питань) у справі № 520/11907/25 за позовом ОСОБА_1 до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича, виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 по справі № 520/11907/25 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання дії, бездіяльності і рішення суб`єкта владних повноважень - Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича протиправними, та не просто протиправними, а у подальшому протиправними всупереч правової позиції Верховного Суду по справі №629/1261/15а, за невиконання вимог статей 17, 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні " від 21.05.1997р. №280/97-ВР через незабезпечення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 14.11.2017р. №2205-VIII, статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993р. №3551-ХІІ, що порушують право ОСОБА_1 на перерахунок вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості прямо передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2024р. №127, що порушують право ОСОБА_1 на оскарження питань щодо соціального захисту (стаття 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), що порушують право ОСОБА_1 за статтями 18, 19 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996р. №393/96-ВР, за рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2011р. №1005, що порушують право на публічну інформацію за запитами на рішення виконавчого комітету, а також щодо стягнення моральної шкоди.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2026 по справі № 520/11907/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 року по справі № 520/11907/25 скасовано.
Справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 по справі № 520/11907/25 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича (вул. Ярослава Мудрого, буд. 1, м. Лозова, Лозівський р-н, Харківська обл.,64602, Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 1,м. Лозова, Лозівський район, Харківська область,64602, код ЄДРПОУ04058829) визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення, а справу в повному обсязі передати до суду першої інстанції для повного розгляду іншим складом суду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції безпідставно роз`єднав позовні вимоги, після чого одну частину таких розглядав суддя Кухар М. Д., а іншу – Григоров Д. В., що є порушенням завдань адміністративного судочинства.
Сторони правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Лозівського міського Голови - Степанова Сергія Федоровича – суб`єкта владних повноважень щодо неналежного розгляду скарг ОСОБА_1 від 09.12.2014 та від 19.01.2015. Зобов`язано Лозівського міського голову - Зеленського Сергія Володимировича забезпечити розгляд, скарг ОСОБА_1 від 09.12.2014, від 19.01.2015. Зобов`язано Лозівського міського голову - Зеленського Сергія Володимировича вирішити питання щодо особистого прийому ОСОБА_1 згідно затвердженого графіку. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду України від 20.06.2023 року у справі № 629/1261/15-а прийнято рішення, яким касаційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 залишено без змін.
У висновках Верховного суду значиться наступне:
«Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню та для належного захисту прав слід визнати протиправною бездіяльність Лозівського міського голови - Степанова Сергія Федоровича щодо неналежного розгляді/ скарг ОСОБА_1 від 09 грудня 2014 року та 19 січня 2015 року.
Поряд з цим, слід зазначити, що відповідно до постанови Лозівської міської виборчої комісії Харківської області «Про визнання Лозівського міського голови - Зеленського Сергія Володимировича обраним» від 28 жовтня 2015 року №100 Лозівським міською головою є ОСОБА_2 .
Відповідно, суди правильно дійшли висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Лозівського міського голову - Зеленського С. В. забезпечити розгляд скарг ОСОБА_1 від 09 грудня 2014 року та 19 січня 2015 року та вирішити питання щодо особистого прийому позивача згідно затвердженого графіку.»
Не погодившись із діями, рішеннями та бездіяльністю відповідачів, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, адже позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та не надано обґрунтованих доказів, що з боку Лозівського міського голови Сергія Зеленського наявні ознаки бездіяльності та неналежного здійснення своїх повноважень, визначених законом.
З огляду на те, що позивачем протиправність дій міського голови не доведена належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів виходить з такого.
Що стосується викладених у апеляційній скарзі доводів про безпідставне роз`єднання судом першої інстанції позовних вимог слід зазначити наступне.
Колегією суддів встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області (реквізити невідомі, запит не здійснюється) про завершення опалювального сезону 2024-2025 років протиправним, не за змістом пункту 8 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019р. №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021р. №1022), передчасним із позбавленням права ОСОБА_1 за п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх надання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; визнання рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 22.10.2024р. №2056 "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надає комунальне підприємство "Лозоваводосервіс" протиправним без випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів, що порушує Конституцію України, Цивільний Кодекс, Європейську соціальну хартію, ратифіковану Україною; визнання рішення Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 24.12.2024р. №2508 "Про коригування ціни послуги з управління багатоквартирними будинками" протиправним, вже були предметом судового перегляду за наслідками якого, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 по справі № 520/11907/25, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2026, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
У свою чергу, предметом спору у даній справі є лише вимога про визнання протиправними дії, бездіяльність і рішення суб`єкта владних повноважень - Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича, протиправними, та не просто протиправними, а у подальшому протиправними всупереч правової позиції Верховного Суду по справі № 629/1261/15а, за невиконання вимог статей 17, 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні " від 21.05.1997р. №280/97-ВР через незабезпечення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 14.11.2017р. №2205-VIII, статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993р. №3551-ХІІ, що порушують право ОСОБА_1 на перерахунок вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості прямо передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2024р. №127, що порушують право ОСОБА_1 на оскарження питань щодо соціального захисту (стаття 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), що порушують право ОСОБА_1 за статтями 18, 19 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996р. №393/96-ВР, за рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2011р. №1005, що порушують право на публічну інформацію за запитами на рішення виконавчого комітету, а також стягнення з Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича кошти, в якості моральної шкоди, у розмірах станом на 01.05.2025р. - 46 402,50 грн. із збільшенням за кожний місяць розгляду справи.
Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув позовні вимоги лише у зазначеній вище частині.
Щодо обґрунтованості позову в цій частині колегія суддів зазначає, що фактично позивач не наводить ані в позову ані в апеляційній скарзі будь-яких обставин, за яких він вважає, що в діях або у рішеннях відповідача наявні ознаки протиправності або допущено бездіяльність, що призвело до порушень тих норм, які вказано у позові.
Слід зауважити, що для того щоб установити чи дійсно мало місце у спірних правовідносинах порушення права ОСОБА_1 на соціальний захист на перерахунок вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості прямо передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2024 № 127, потрібно розуміти, що саме має на увазі позивач, стверджуючи про такі події. Разом з цим, позивач, окрім загальних посилань на статті 17, 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні " від 21.05.1997 № 280/97-ВР, Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 14.11.2017 № 2205-VIII, статті 15, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, статті 18, 19 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР, постанову Кабінету Міністрів України від 06.02.2024 № 127, рішення виконавчого комітету міської ради від 30.11.2011 № 1005, не викладає ані конкретного змісту події, за якої відбулося порушення його права на соціальний захист, ані не наводить доказів існування таких обставин у спірних правовідносинах.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення, формування в суспільстві шанобливого ставлення до них визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі – Закон № 3551-XII).
Статтею 15 Закону № 3551-XII передбачено пільги для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, Захисників і Захисниць України, зокрема, 1) безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів, медичних виробів та допоміжних засобів реабілітації; 2) безплатне першочергове зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів); 3) безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням або одержання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України; 4) 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 5) 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю); 6) 50-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення; 8) позачерговий безплатний капітальний ремонт власних жилих будинків і першочерговий поточний ремонт жилих будинків і квартир; 9) користування при виході на пенсію (незалежно від часу виходу на пенсію) чи зміні місця роботи поліклініками та госпіталями, до яких вони були прикріплені за попереднім місцем роботи; 10) щорічне медичне обстеження і диспансеризація із залученням необхідних спеціалістів; 11) першочергове обслуговування в лікувально-профілактичних закладах, аптеках та першочергова госпіталізація; 12) виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 процентів середньої заробітної плати незалежно від стажу роботи; 13) використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час; одержання додаткової відпустки без збереження заробітної плати строком до двох тижнів на рік; 14) переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування в разі ліквідації підприємства, установи, організації; 15) позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік. Органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов`язані подавати допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни і сім`ям загиблих військовослужбовців у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку; 16) одержання позики на будівництво, реконструкцію або капітальний ремонт жилих будинків і подвірних будівель, приєднання їх до інженерних мереж, комунікацій, а також позики на будівництво або придбання дачних будинків і благоустрій садових ділянок з погашенням її протягом 10 років починаючи з п`ятого року після закінчення будівництва. Зазначені позики надаються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; 17) першочергове право на вступ до житлово-будівельних (житлових) кооперативів, кооперативів по будівництву та експлуатації колективних гаражів, до садівницьких товариств, на придбання матеріалів для індивідуального будівництва і садових будинків, технічне обслуговування та забезпечення стоянками транспортних засобів; 19) зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства; 20) позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів. Порядок користування послугами зв`язку та оплати за встановлення квартирних телефонів визначається Кабінетом Міністрів України; 21) першочергове обслуговування підприємствами, установами та організаціями служби побуту, громадського харчування, житлово-комунального господарства, міжміського транспорту; 22) позачергове обслуговування закладами та установами, що надають соціальні послуги з догляду. У разі неможливості здійснення такого обслуговування закладами соціального захисту населення відшкодовуються витрати, пов`язані з доглядом за ветераном війни, в порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України; 23) вступ поза конкурсом до державних та комунальних закладів вищої та фахової передвищої освіти на спеціальності, підготовка за якими здійснюється за рахунок коштів відповідно державного та місцевих бюджетів. Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються сім`ям загиблих (померлих) ветеранів війни, сім`ям загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Площа житла, на яку нараховується 50-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати. Членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10, статті 10-1 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Дружинам (чоловікам) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Щороку до Дня Незалежності України членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10, статті 10-1 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, які не одружилися вдруге, та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Пільга щодо вступу до закладів вищої та фахової передвищої освіти, передбачена пунктом 23 цієї статті, надається зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону дітям учасників бойових дій на території інших держав, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час воєнних дій та конфліктів на території інших держав, а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на території інших держав під час цих дій та конфліктів. Членам сімей осіб, зазначених у пунктах 1-6 частини першої статті 10-1 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї у розмірі, визначеному підпунктом "а" пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо особа у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Членам сімей осіб, зазначених у пункті 6 частини першої статті 10-1 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 15 мільйонів гривень у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї в період з 24 лютого 2022 року по 25 березня 2022 року або у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї в період з 26 березня 2022 року до дня припинення або скасування воєнного стану під час безпосередньої участі у бойових діях на територіях, на яких велися такі бойові дії, згідно з переліком, визначеним Головнокомандувачем Збройних Сил України. Якщо члени сімей осіб, зазначених у пункті 6 частини першої статті 10-1 цього Закону, одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною сьомою цієї статті, або одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за їх вибором. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, визначається Кабінетом Міністрів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, у підпорядкуванні яких перебувають державні і комунальні заклади дошкільної, загальної середньої, професійної чи фахової передвищої освіти, забезпечують безкоштовним харчуванням дітей, на яких поширюється чинність цього Закону.
Отже, приписами статті 15 Закону № 3551-XII передбачено вичерпний перелік пільг для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, Захисників і Захисниць України.
Частиною 1 статті 22 Закону визначено, що № 3551-XII рішення підприємств, установ і організацій, які надають пільги, можуть бути оскаржені до районної державної адміністрації, виконавчого комітету міської ради або до районного (міського) суду.
Колегією суддів встановлено, що Баклагов І. С. обґрунтовуючи наявність порушеного права, з посиланням на статті 15 та 22 Закону № 3551-XII вказував на протиправність дій, бездіяльності і рішення суб`єкта владних повноважень - Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича, як такі, що не відповідають позиції Верховного Суду по справі № 629/1261/15а та статтям 17, 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні " від 21.05.1997р. №280/97-ВР (далі – Закон №280/97-ВР).
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2021 року по справі № 629/1261/15-а, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року та постановою Верховного Суду від 20.06.2023 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Лозівського міського голови - Степанова Сергія Федоровича - суб`єкта владних повноважень щодо неналежного розгляду скарг ОСОБА_1 від 09 грудня 2014 року та від 19 січня 2015 року. Зобов`язано Лозівського міського голову - Зеленського Сергія Володимировича забезпечити розгляд скарг ОСОБА_1 від 09 грудня 2014 року, від 19 січня 2015 року. Зобов`язано Лозівського міського голову - Зеленського Сергія Володимировича вирішити питання щодо особистого прийому ОСОБА_1 згідно затвердженого графіку. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
У вказаній справі судами зазначено, що «09 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Лозівського міського голови зі скаргою щодо повірки лічильників води та припинення водопостачання 17-19 жовтня 2014 року, а також з заявою від 19 січня 2015 року щодо порушення порядку розгляду звернень громадян, що підтверджується копіями зазначених звернень, однак письмових відповідей на свої заяви не отримав.
Згідно з листом виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 06 січня 2015 року за № Б-469/1 дана відповідь на звернення ОСОБА_1 від 09 грудня 2014 року, де вказано, що припинення постачання холодної води 18 жовтня 2014 року з 02.00 год. до 05.00 год., 19 жовтня 2014 року з 00.00 год. до 05.00 год., 09 грудня 2014 року з 11.20 год. до 17.00 год. були викликані обмеженням постачання холодної води КП «Харківводоканал».
За таких обставин, відповідачем порушено право позивача на особисту присутність під час розгляду його скарги від 09 грудня 2014 року, а також не виконано покладеного на нього обов`язку щодо повідомлення та запрошення позивача на розгляд та вирішення даної заяви за його участі.
У свою чергу, позивач від 19 січня 2015 року звертався до Лозівського міського голови зі скаргою щодо нездійснення особистого прийому.
Листом першого заступника міського голови від 04 лютого 2015 року ОСОБА_1 було повідомлено інформацію щодо графіку особистого прийому громадян, затвердженого рішенням Виконкому міської ради від 26 лютого 2014 року № 82 «Про підсумки роботи з зверненнями громадян», та запропоновано особисто звернутися до начальника загального відділу виконкому міської ради для запису, проте на прийом позивач не записувався.
Отже, вказане свідчить, що питання, поставлене позивачем у його зверненні від 19 січня 2015 року є актуальним та не вирішеним.
Відповідно до Указу Президента від 07 лютого 2008 року №109/2008, державні органи влади зобов`язані забезпечити реалізацію конституційних прав громадян на письмове звернення та особистий прийом, обов`язкове одержання обґрунтованої відповіді, неухильне виконання норм Закону України «Про звернення громадян», упорядкування роботи зі зверненнями громадян, зокрема, щодо:
- недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненнями громадян, із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам;
- викорінення практики визнання заяв чи скарг необґрунтованими без роз`яснення заявникам порядку оскарження прийнятих за ними рішень;
- притягнення винних осіб у встановленому порядку до відповідальності, в тому числі до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків щодо розгляду звернень громадян.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню та для належного захисту прав ОСОБА_1 слід визнати протиправною бездіяльність Лозівського міського голови – Степанова Сергія Федоровича щодо неналежного розгляду скарг ОСОБА_1 від 09 грудня 2014 року та 19 січня 2015 року.
Поряд з цим, слід зазначити, що відповідно до постанови Лозівської міської виборчої комісії Харківської області «Про визнання Лозівського міського голови - Зеленського Сергія Володимировича обраним» від 28 жовтня 2015 року №100 Лозівським міською головою є ОСОБА_2 .
Відповідно, суди правильно дійшли висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Лозівського міського голову - Зеленського С. В. забезпечити розгляд скарг ОСОБА_1 від 09 грудня 2014 року та 19 січня 2015 року та вирішити питання щодо особистого прийому позивача згідно затвердженого графіку.».
Отже, у справі № 629/1261/15а було визнано протиправною бездіяльність Лозівського міського голови, яка полягає у неналежному розгляді скарг ОСОБА_1 від 09 грудня 2014 року та 19 січня 2015 року.
Водночас, звертаючись до суду з позовом по справі, яка переглядається, ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтовує, у чому саме полягають протиправні, на його переконання, дії чи бездіяльність ОСОБА_2 , як міського голови, вчинені на виконання рішення суду у справі № 629/1261/15а.
Будь-яких відомостей про задовільний (незадовільний) розгляд скарг ОСОБА_1 від 09 грудня 2014 року та 19 січня 2015 року позивач не зазначає.
У свою чергу, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, звернення та запити позивача розглядаються у строки та в порядку визначеному Законами України «Про звернення громадян» та «Про доступ до публічної інформації», що підтверджується відповідями відповідачів, і яка з них не влаштовує позивача та за яких підстав він не наводить, також не вказує ОСОБА_1 і обставин, що свідчать про невиконання першим відповідачем вимог статей 17, 42 Закону України 'Про місцеве самоврядування в Україні".
Колегія суддів зауважує, що статтею 17 Закону № 280/97-ВР врегульовано відносини органів місцевого самоврядування з юридичними особами, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, а статтею 42 визначено повноваження сільського, селищного, міського голови.
Частина друга статті 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною першою статті 5 КАС України встановлено способи судового захисту, зокрема, зазначається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Встановлені статтею 5 КАС України способи захисту порушеного права не є вичерпними. Разом з цим, деякі із встановлених способів захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних правовідносин. Цим способам повинні відповідати і позовні вимоги особи, яка звертається до адміністративного суду.
Позовні вимоги мають бути сформульовані відповідно до встановлених законом способів захисту порушених прав (свобод, законного інтересу), в межах яких, як це установлено частиною другою статті 9 КАС України, суд і розглядає заяву.
Отже, позовні вимоги повинні відповідати критерію чіткості, відображати конкретну позицію позивача в адміністративному спорі, в тому числі і в частині обраного ним способу захисту порушеного права.
Надані особі процесуальним законодавством права кореспондуються із передбаченим обов`язком оформлення та подачі позовної заяви із додержанням вимог, встановлених КАС України.
Всупереч вказаним вимогам, ані зі змісту позовної заяви, ані зі змісту апеляційної скарги не вбачається будь-яких обґрунтувань, як саме з боку Лозівського міського голови проявляються ознаки бездіяльності та неналежного здійснення своїх повноважень, визначених статтями 17, 42 Закону України 'Про місцеве самоврядування в Україні".
Окрім загальних посилань на положення нормативно-правових актів, позивач жодним чином не конкретизує, у чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму рішенні від 14 грудня 2011 року №19- рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Таким чином, таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (аналогічну правову позицію також викладено в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19).
Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.
Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі і позивача, прав чи обов`язків у зв`язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим позовом.
Отже, під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів особи, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.
Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи не справедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на викладене вище та те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Лозівського міського голови обґрунтовані лише посиланням на певні норми законів, які, на думку позивача, не виконуються (порушуються) міським головою та «позицію Верховного суду» за відсутності доказів таких порушень, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення таких позовних вимог.
Враховуючи, що позивачем протиправність дій Лозівського міського голови не доведено належними та допустимими доказами, вимога про стягнення з Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича коштів, в якості моральної шкоди, у розмірах станом на 01.05.2025р. - 46 402,50 грн. із збільшенням за кожний місяць розгляду справи, є такою, що задоволенню не підлягає.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 по справі № 520/11907/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Я.М. Макаренко