ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2026 Справа № 917/202/26 

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сетілайт", вул. Леніна 8/18, м.Кременчук, Полтавська область, 39614
до відповідачів:
Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул.Старий Поділ, 5, м.Полтава, Полтавська область, 36022
Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", вул.Панянка, 65б, м.Полтава, Полтавська область, 36022
про зобов`язання вчинити дії,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.
Представники учасників процесу: не з`явилися, 

установив:
1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сетілайт" просить суд про зобов`язання відповідача 1 Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" провести коригування (зменшення) обсягу електричної енергії, що був нарахований ТОВ "Сетілайт" за листопад 2025 року - лютий 2026 року по Публічному договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за особовими рахунками №21509013 та №21200803, та зобов`язання відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" провести коригування (зменшення) вартості спожитої електричної енергії, що був нарахований ТОВ "Сетілайт" за листопад 2025 року - лютий 2026 року по Публічному договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовими рахунками №21509013 та №21200803.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на необхідність зменшення вартості спожитої ним електричної енергії з огляду на запроваджені аварійні та/або планові відключення електричної енергії, а також застосовуються графіки стабілізаційних відключень (ГСВ) у зв`язку з масованими обстрілами рф об`єктів критичної інфраструктури, починаючи з листопаду 2025 року, оскільки відповідно до умов укладених між сторонами Публічних договорів об`єми споживання електроенергії обладнанням були розраховані на підставі прогнозованих даних, поданих у Відомостях про обсяги очікуваного споживання електричної (додаються), за умови безперервного постачання електричної енергії. 
Правовими підставами позову вказано, зокрема, на підп. 2.3.5 підп. 2.3.15 гл. 2.3 р. ІІ, п. 4.12 р. IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, підп. 2 п. 4.5.1 гл. 4.5 р. IV, п. 8.6.17 гл.8.6 р. VIII, ст. 10.1.3, 10.1.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії.
Крім того, Позивач посилається на висновки Верховного Суду за постановою від 02.11.2021 у справі №916/1245/20.
На підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав, зокрема, наступні докази в копіях (т.с. 1, арк.с. 31-51): Відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії Споживачем ор№ 21200803 та ор№ 21509013, відповідь ПОЕ від 20.11.2025, Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, Заява про коригування від 12.11.2025, попередження про припинення електропостачання від 30.01.2026, Технічний паспорт обладнання.
Відповідач 1 - Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" – надав суду за вх№ 3158 від 10.03.2026 відзив на позов (т.с. 1, арк.с. 70-181), за мотивами якого проти позову заперечує, стверджуючи про таке:
- доводи ТОВ "Сетілайт" щодо перебування його обладнання без електропостачання у період застосування графіків обмеження споживання електричної енергії є безпідставними, оскільки завдяки гігабітній пасивній оптичній мережі та резерву по живленню Позивач забезпечує надання послуг безперебійного інтернету, навіть у разі перебоїв з постачанням електричної енергії;
- об`єми використаної електричної енергії за лютий 2026 року визначаються у першій декаді березня 2026 року, тому позовні вимоги у цій частині є передчасні;
- Позивач безпідставно посилається на необхідність застосування до правовідносин по даній справі положень п. 2.3.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії та правових висновки Верховного Суду по справі № 916/1245/20 з огляду на те, що обставини по вказаній справі та по даній справі № 917/202/26 не є подібними: на об`єктах Позивача відповідно до положень п. 2.3.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії та п. 4.5.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, електрична енергія використовується без улаштування вузла обліку;
- посилання Позивача на положення п. 8.6.15, п. 8.6.17 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, є безпідставними, оскільки глава 8.6 Кодексу комерційного обліку електричної енергії регламентує порядок зчитування показів лічильника, встановлених у споживача.
На підтвердження обґрунтованості заперечень проти позовних вимог Відповідач 1 надав наступні докази в копіях (т.с. 1, арк.с. 74-181): скрін сайту ТОВ "Сетілайт", відео сайту ТОВ "Сетілайт", скрін Центральної інформаційно-телекомунікаційної програми «ДАТАХАБ», ПрАТ НЕК «УКЕНЕРГО», договір про постачання електроенергії № 803 від 04.09.2009 року з додатками, листи ТОВ "Сетілайт" від 01.11.2011 року № 231, лист АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» від 16.01.2013 року №05-10-05/74 з додатком «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії на 2013 рік», заява - приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, лист ТОВ ТОВ "Сетілайт" від 29.07.2019 року № 135, договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.06.2023 року з додатками, копія типового договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, витяг із Статуту АТ "Полтаваобленерго", витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" - надав суду за вх№3378 від 13.03.2026 відзив на позов (т.с. 1, арк.с. 182-219), за мотивами якого проти позову заперечує, стверджуючи про таке:
- нарахування обсягу використаної електричної енергії проводилося виходячи з потужності струмоприймачів та часу їх роботи, у відповідності до п. 2.3.15 ПРРЕЕ, рахунки за фактично спожиту електричну енергію сформовані та виставлені відповідно до умов Договору та узгоджуються з наданими ТОВ "Сетілайт" відомостями про обсяги очікуваного споживання електричної енергії;
- станом на день подачі відзиву рахунки за спожиту електричну енергію за лютий 2026 року ТОВ "Сетілайт" не виставлялися, тому позовні вимоги в цій частині є передчасні;
- як вбачається з інформації, розміщеної на сайті ТОВ "Сетілайт", Позивач гарантує надання послуг безперебійного інтернету по м. Кременчуку та м. Горішні Плавні. Відповідно до технічного паспорта обладнання, наданого Позивачем, комутатор підтримує встановлення резервного джерела живлення, що забезпечує надання послуг безперебійного інтернету у разі аварійних та/або планових відключень;
- правові висновки Верховного Суду по справі № 916/1245/20 не можуть бути застосовані у цьому спорі, оскільки об`єкт та предмет правового регулювання, умови застосування правових норм по вказаній справі та по справі № 917/202/26 не є подібними.
Правовими підставами заперечень вказано, зокрема, підп. 1.2.8 гл. 1.2, підп. 2.3.11, 2.3.14, п. 2.3.15, п. 4.3, п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, ст. 72, 74 Закону України "Про ринок електричної енергії".
На підтвердження обґрунтованості заперечень проти позовних вимог Відповідач 1 надав наступні докази в копіях (т.с. 1, арк.с. 186-219): виписку з ЄДР, Заяву згода на отримання рахунків, Заяву – приєднання, рахунок за грудень 2025 по договору 21200803, рахунок за листопад 2025 по договору 21200803, рахунок за січень 2026 по договору 21200803, скрін відправленого рахунка за листопад 2025 по договору 21200803, Відомість про обсяги на 2025, Заяву згода на отримання рахунків по договору 21509013, Заяву приєднання та Комерційну пропозиція, рахунок за грудень 2025 по договору 21509013, рахунок за листопад 2025 по договору 21509013, рахунок за січень 2026 по договору 21509013, Відомість про обсяги на 2025 по договору 21509013, скріншот з сайту ТОВ "Сетілайт", Публічний договір про постачання електричної енергії.
Позивач надав суду за вх№3441 від 16.03.2026 відповідь на відзив Відповідача 1 (т.с. 1, арк.с. 220-230), за мотивами якого спростовує доводи, викладені у відзиві, вказуючи про таке:
- Позивач при наданні електронних комунікаційних послуг використовує мережу Ethernet, робота якої передбачає використання активного обладнання, що потребує
- електроживлення, тому у періоди застосування графіків обмеження споживання електричної потужності активне мережеве обладнання (мережа Ethernet) Позивача перебувало без електроживлення, у зв`язку з чим послуги інтернет-зв`язку абонентам, підключеним до такого обладнання не надавалися;
- ТОВ "Сетілайт" у зв`язку з застосуванням аварійних та/або планових відключень електричної енергії, розпочало пошук енергонезалежних технологій та здійснює розбудову гігабітної пасивної оптичної мережі PON. Резервне електроживлення терміналів оптичних ліній центральних пристроїв пасивних оптичних мереж (PON), розташованих на центральних вузлах ТОВ "Сетілайт" у м. Кременчук, вул. Соборна, 8/18 та м. Горішні Плавні, пр-т. Героїв Дніпра, 49 - забезпечується шляхом використання електрогенераторів в кількості 5 шт., що здійснюють живлення виключно зазначених вузлів у періоди застосування графіків обмеження споживання електричної потужності. Резервне живлення використовується для підтримання функціонування центрального вузла мережі та не забезпечує електроживлення активного мережевого обладнання, розташованого на об`єктах розподільчої мережі.
На підтвердження обґрунтованості відповіді а відзив Відповідача 1 Позивач надав докази в копіях (т.с. 1, арк.с. 225-230): Виписку з ЄДР, Довідку про генератори, Скіншот з особистого кабінету, WOG, Скіншот з особистого кабінету, WOG-2, скріншот сайт, Горішні Плавні, скріншот сайт, Кременчук.
Позивач надав суду за вх№3562 від 17.03.2026 відповідь на відзив Відповідача 2 - (т.с. 1, арк.с. 231-238), за мотивами якого спростовує доводи, викладені у відзиві, вказуючи про таке:
- інформація, викладена в відомостях, формується на початок року є очікуваною і не враховує застосування графіків відключення електроенергії;
- безперебійність надання послуг Позивач забезпечує не за рахунок постачання електроенергії, а за допомогою технології PON;
- інформація, розміщена на веб-сайті Позивача щодо гарантування безперебійного доступу до мережі Інтернет, має загальний інформаційно-рекламний характер, не містить індивідуалізованих відомостей щодо конкретного об`єкта чи точки надання послуг та, відповідно, не може вважатися належним доказом у розумінні процесуального законодавства;
- посилання на технічні характеристики обладнання, зокрема на те, що комутатор підтримує можливість підключення резервного джерела живлення, не є належним та достатнім доказом фактичного забезпечення безперебійного живлення у спірних правовідносинах.
На підтвердження обґрунтованості відповіді на відзив Відповідача 2 Позивач надав докази в копіях (т.с. 1, арк.с. 236-238): Виписку з ЄДР, скріншот сайт, Горішні Плавні, скріншот сайт, Кременчук.
Відповідач 1 - Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" – надав суду за вх№3696 від 20.03.2026 заперечення на відповідь на відзив (т.с. 2, арк.с. 1-11), за мотивами якого спростовує доводи Позивача, наведені у відповіді на відзив, зазначаючи таке:
- гігабітна пасивна оптична мережа PON є окремою мережею та не виключає надання послуг з використанням мережі Ethernet, оскільки ці дві мережу функціонують незалежно одна від одної. Позивач не довів, що за кожною із адрес його споживачів прокладена мережа PON, з кожним із споживачів (829 споживача в м. Кременчук та 198 споживача в м. Горішні Плавні ) існують договірні відносини, згідно яких ТОВ "Сетілайт" надає електронні комунікаційні послуги із одночасним застосуванням як мережі Ethernet, так і мережі PON;
- відповідно до графіків обмеження споживання електричної потужності по м. Кременчук не включені адреси: вул. Олексія Древаля, буд. 25, вул. Олексія Древаля, буд. 25а, вул.Олексія Древаля, буд. 27а, вул. Олексія Древаля, буд. 29, пр. Лесі Українки, буд. 138, пр. Лесі Українки, буд. 140, пр. Лесі Українки, буд. 142.
Інших заяв по суті спору не надходило.
2. Процесуальні питання, вирішені судом.
13.02.2026 за вх № 209/26 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сетілайт" про забезпечення позову до подачі позовної заяви справі № 917/202/26 шляхом заборони АТ "Полтаваобленерго" ЄДРПОУ 00131819, його відокремленим підрозділам та посадовим особам на час розгляду справи здійснювати припинення постачання електричної енергії ТОВ "Сетілайт" ЄДРПОУ 30613748.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2026 справу № 917/202/26 розподілено судді Ківшик О.В.
Суд хвалою від 16.02.2026 постановив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сетілайт" вх. № 209/26 від 13.02.2026 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову у справі №917/202/26 задовольнити вжити заходи забезпечення позову у справі №917/202/26 шляхом заборони АТ "Полтаваобленерго" ЄДРПОУ 00131819, його відокремленим підрозділам та посадовим особам на час розгляду справи здійснювати припинення постачання електричної енергії ТОВ "Сетілайт" ЄДРПОУ 30613748.
19.02.2026 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сетілайт" до :
- Відповідача 1 Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про зобов`язання провести коригування (зменшення) обсягу електричної енергії, що був нарахований ТОВ "Сетілайт" за листопад 2025 року - лютий 2026 року по Публічному договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за особовими рахунками №21509013 та №21200803;
- Відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" про зобов`язання провести коригування (зменшення) вартості спожитої електричної енергії, що був нарахований ТОВ "Сетілайт" за листопад 2025 року - лютий 2026 року по Публічному договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовими рахунками №21509013 та №21200803.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.02.2026 справу №917/202/26 передано на розгляд судді Ківшик О.В.
Суд ухвалою від 24.02.2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сетілайт" залишив без руху, встановив спосіб усунення недоліків та надав позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.
25.02.2026 року до суду за вх №2574 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, недоліки усунено в строк та спосіб, встановлений судом.
Суд ухвалою від 02.03.2026 постановив, зокрема, прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 02.04.2026 року на 10:00 год, встановити сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.
Позивач надав суду за вх№3912 від 25.03.2026 відповідь на відзив Відповідача 1, яка фактично є клопотанням про долучення доказів.
Відповідач 1 - Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" – надав суду за вх№3991 від 27.03.2026 заперечення на клопотання (заяву) Позивача. 
У судовому засіданні 02.04.2026 року суд протокольною ухвалою відмовив у задоволені означеного клопотання Позивача та з огляду на вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 статті 177 ГПК України, оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.04.2026 року на 11:00.
У судовому засіданні 21.04.2026 суд розпочав розгляд справи по суті та оголосив протокольну ухвалу про перерву до 14.05.2026 о 11:00 з огляду на неможливість продовжити технічну фіксацію судового засідання по справі через збій в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСТІС.
У судовому засіданні 14.05.2026 суд продовжив розгляд справи по суті, оголосив протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 03.06.2026 до 11:00.
Під час розгляду справи по суті представник Позивача на позовних вимогах наполягав, представники Відповідачів проти позову заперечували, суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
У судовому засіданні 14.04.2026 суд оголосив протокольну ухвалу про закінчення з`ясування фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, після проведення судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення : 15.06.2026 об 11:00.
У судове засідання з оголошення рішення суду сторони представництво не забезпечили, були належним чином повідомлені про дату, час і місце оголошення рішення.
У судовому засіданні 15.06.2026 суд прийняв без його проголошення рішення згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України.
3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.
Як стверджує Позивач у позовній заяві, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сетілайт" є постачальником електронних комунікаційних послуг, який здійснює свою діяльність на території Полтавської та Кіровоградської областей. 
З метою забезпечення здійснення господарської (комерційної) діяльності у ТОВ "Сетілайт" є потреба у електричній енергії, яка використовується для забезпечення роботи телекомунікаційного обладнання (далі — обладнання), на території міста Кременчука в кількості 829 шт. та на території міста Горішні Плавні в кількості 198 шт., електрична потужність 1 шт. становить 0,023 кВт.
Правовідносини між сторонами виникли на підставі укладених правочинів:
- між ТОВ "Сетілайт" та АТ "Полтаваобленерго" було укладено Публічний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за особовими рахунками № НОМЕР_1 (ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача 62Z9488153121591, Полтавська область, м. Кременчук - договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.06.2023 року з додатками) та № 21200803 (ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача 62Z9943987917550, Полтавська область, м. Горішні Плавні - договір про постачання електричної енергії від 04.09.2009 року з додатками та заява приєднання до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 20.12.2018 року);
- між ТОВ "Сетілайт" та ТОВ "Полтаваенергозбут" було укладено Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовими рахунками № 21509013 (ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача 62Z9488153121591, Полтавська область, м. Кременчук) та № 21200803 (ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача 62Z9943987917550, Полтавська область, м. Горішні Плавні) шляхом шляхом підписання та направлення до ТОВ "Полтаваенергозбут" заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах Комерційної пропозиції №1- УП (Додаток №3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), яка діє для непобутових споживачів із договірною потужністю до 150 кВт, та для бюджетних установ незалежно від розміру договірної потужності, електроустановки яких приєднані до мереж оператора системи розподілу АТ "Полтаваобленерго".
За умовами вказаних договорів між АТ "Полтаваобленерго" та ТОВ "Сетілайт" на об`єктах Споживача відповідно до положень п. 2.3.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії та п. 4.5.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, електрична енергія використовується без улаштування вузла обліку. 
Відповідно до умов Комерційної пропозиції №1-УП, оплата вартості електричної енергії, включаючи витрати за послуги з розподілу, здійснюється виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника універсальних послуг до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду авансовим платежем в розмірі 100% від вартості очікуваних обсягів споживання електричної енергії.
Очікувані обсяги споживання електричної енергії визначаються Постачальником одним із вказаних нижче способів і беруться до розрахунків ті, які є більшими: згідно з наданою Споживачем оператору системи "Відомістю про обсяги очікуваного споживання електричної енергії Споживачем"; згідно фактичних обсягів споживання електричної енергії у аналогічному періоді минулого року.
Позивач розраховував об`єми споживання електроенергії обладнанням відповідно формули: P x N x T x D, де
P - величина дозволеної потужності (0,023 кВт);
N - кількість обладнання (829 шт. згідно особового рахунку № 21509013 та 198 шт. згідно особового рахунку № 21200803);
T - кількість годин використання на добу (24 год.);
D - кількість днів використання (28(29), 30, 31 день відповідно місяця споживання).
Суд зазначає, що сторони визнають фактичні обставини укладення означених договорів.
Відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії Позивачем за вказаними Договорами на 2025 рік наявні у матеріалах справи (т.с. 1, арк.с. 198, 208). 
Відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії Позивачем за вказаними Договорами на 2026 рік додані Позивачем до позовної заяви, проте доказів на підтвердження надання таких Відповідачу 2 матеріали справи не містять, останній цю обставину заперечує. 
На підставі даних отриманих від АТ "Полтаваобленерго" щодо обсягів споживання електричної енергії ТОВ "Полтаваенергозбут" та наданих Споживачем Відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії Позивачем за вказаними Договорами на 2025 рік сформовані рахунки та акти прийому-передачі за спірний період:
1. По договору №21200803 від 01.01.2019:
- Рахунок №А21200803 від 30.11.2025 за спожиту електричну енергію з урахуванням послуг з розподілу та передачі згідно договору 21200803 від 01.01.2019 на суму 39280,76 грн, фактичний обсяг спожитої електричної енергії - 3411 кВт*год;
- Рахунок №А21200803 від 31.12.2025 за спожиту електричну енергію з урахуванням послуг з розподілу та передачі згідно договору 21200803 від 01.01.2019 на суму 37604,45 грн, фактичний обсяг спожитої електричної енергії - 3525 кВт*год;
- Рахунок №А21200803 від 31.01.2026 за спожиту електричну енергію з урахуванням послуг з розподілу та передачі згідно договору 21200803 від 01.01.2019 на суму 46905,54 грн, фактичний обсяг спожитої електричної енергії – 3525 кВт*год;
2. По договору №21509013 від 01.01.2019:
- Рахунок №А21509013 від 30.11.2025 за спожиту електричну енергію з урахуванням послуг з розподілу та передачі згідно договору 21509013 від 01.01.2019 на суму 158090,39 грн, фактичний обсяг спожитої електричної енергії – 13728 кВт*год;
- Рахунок №А21509013 від 31.12.2025 за спожиту електричну енергію з урахуванням послуг з розподілу та передачі згідно договору 21509013 від 01.01.2019 на суму 151335,23 грн, фактичний обсяг спожитої електричної енергії – 14186 кВт*год;
- Рахунок №А21509013 від 31.01.2026 за спожиту електричну енергію з урахуванням послуг з розподілу та передачі згідно договору 21509013 від 01.01.2019 на суму 188766,52 грн, фактичний обсяг спожитої електричної енергії – 14186 кВт*год (т.с. 1, арк.с. 199-204, 210-215).
Позивач стверджує, що у зв`язку з масованими обстрілами рф об`єктів критичної інфраструктури, починаючи з листопаду 2025 року, на території України, і відповідно у Полтавській та Кіровоградській областях, були запроваджені аварійні та/або планові відключення електричної енергії, а також застосовуються графіки стабілізаційних відключень (ГСВ). 
У зв`язку з обмеженнями електропостачання, що стали результатом відключення електричної енергії, ТОВ "Сетілайт" 12.11.2025 року звернулося до АТ "Полтаваобленерго" з заявою №145 щодо перерахунку щомісячного платежу за електроенергію за період дії графіків відключення, починаючи з 08.11.2025, виходячи з фактичного часу подачі електроенергії.
Листом №14.1/6091 від 20.11.2025 Кременчуцька філія АТ "Полтаваобленерго" відмовила у застосуванні зазначеного порядку визначення обсягу спожитої електричної енергії.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з цим позовом.
4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Правове регулювання правовідносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії регулюються, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії" (далі Закон України "Про ринок електричної енергії").
Частинами 1, 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 та 2 ст. 72 Закону України "Про ринок електричної енергії" роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам. Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Оператор системи передачі та оператори систем розподілу забезпечують приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж у порядку, встановленому статтею 21 цього Закону.
Згідно з ч. 3 Закону України "Про ринок електричної енергії" передачу та розподіл електричної енергії, що постачається споживачам, здійснюють оператор системи передачі та оператори систем розподілу відповідно до договорів, що укладаються із споживачем та/або постачальником електричної енергії відповідно до кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу та правил роздрібного ринку Облік спожитої споживачем електричної енергії здійснюється постачальником послуг комерційного обліку.
Відповідно до ч. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками.
Як встановив суд, правовідносин між сторонами на час проведення перевірки врегульовано укладеними договорами про надання послуг з розподілу електричної енергії та про постачання електричної енергії, які у встановленому порядку не оспорені, не розірвані, не визнані недійсними, а отже є дійсними, укладеними належним чином та є обов`язковими для виконання сторонами.
Статтею 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпеку експлуатації енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
14.03.2018 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 312 затвердила Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ).
Відповідно до п. 2.3.1, п. 2.3.3 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку.
Підпунктом 2.3.15 ПРРЕЕ визначено, що за заявою споживача можливе використання електричної енергії без улаштування вузла обліку (установлення лічильника) за умови укладення відповідно до вимог цих Правил договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії з оператором системи та укладення відповідного договору про постачання електричної енергії з електропостачальником, зокрема, на строк до 1 року, якщо встановлення лічильника недоцільне внаслідок використання електричної енергії для електроустановки потужністю до 0,1 кВт. 
Обсяг використаної електричної енергії визначається оператором системи розподілу (постачальником послуг комерційного обліку) виходячи з потужності струмоприймачів споживача та часу їх роботи.
Подібну норму містить підп. 4.5.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії (далі – ККОЕЕ): за заявою споживача можливе створення ТКО та використання електричної енергії без улаштування вузла обліку (установлення лічильника) за умови отримання споживачем дозволу від оператора мережі та укладення відповідного договору, якщо установлення лічильника недоцільне внаслідок використання електричної енергії для електроустановок потужністю до 0,1 кВт на строк до одного року з можливістю його продовження, якщо споживач не менше ніж за п`ять робочих днів до закінчення терміну дії відповідного договору звернувся до оператора мережі щодо продовження цього строку на наступний період (рік).
Відповідно до абзац 3 підп. 2.3.5 ПРРЕЕ у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів засобів вимірювальної техніки та/або обсягів споживання електричної енергії, на підставі яких здійснювались нарахування у пред`явленому до оплати документі, споживач подає про це заяву оператору системи/постачальнику послуг комерційного обліку, а у разі виникнення сумніву у правильності суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії - учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ.
Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку.
На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування.
За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.
Суд не погоджується з доводами Відповідачів щодо неможливості здійснення коригування обсягів спожитої Позивачем електричної енергії в цьому випадку, оскільки такі обсяги були визначені розрахунковим шляхом виходячи, зокрема, із часу роботи 24 години на добу. На час укладення означених вище Договорів сторони об`єктивно не могли передбачити запровадження аварійних та/або планових відключень електричної енергії, а також застосовуються графіки стабілізаційних відключень (ГСВ) через пошкодження об`єктів китичної інфраструктури через масовані обстріли рф.
Інший підхід суперечить принципам справедливості та пропорційності у таких правовідносинах та є неприпустимим.
Проте суд зауважує наступне.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини другої статті 4 ГПК юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої зазначеної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. (Аналогічний висновок наведено, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц).
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц).
Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечує поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантує особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18).
Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (така позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19, від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 02.11.2021 у справі №925/1351/19, від 25.01.2022 у справі №143/591/20, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).
У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо, суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом. Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2021 у справі №9901/172/20, від 01.07.2021 у справі №9901/381/20, від 26.10.2021 у справі №766/20797/18, від 01.02.2022 у справі №750/3192/14, від 22.09.2022 у справі №462/5368/16-ц).Отже, умовами для ефективного захисту права є належний рівень правничої допомоги, чітке формулювання позовних вимог, задоволення яких призведе до реального поновлення порушеного права чи інтересу та можливість виконання ухваленого рішення.
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи.
Відповідно до ч.1 ст.162 ГПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Згідно з п.5 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
За приписами ч.2,3 ст.164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.
Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
В порушення наведених норм права Позивачем не додано жодного доказу на підтвердження фактичних обставин відключення електричної енергії на його об`єктах, тривалості такого відключення, не подано розрахунку позовних вимог та не конкретизовано, у якому розмірі за кожен розрахунковий період окремо Відповідачі мають здійснити коригування обсягу електричної енергії, що був нарахований Споживачу ТОВ "Сетілайт".
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340.
Отже, коли особа звернулася до суду по захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до відповідного порушення, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20).
Крім того, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.
Таким чином, судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18).
Застосований судом спосіб захисту має бути правомірним - таким, що відповідає правовій природі відносин, що виникли між сторонами спору, тобто відповідати праву; тоді як ефективність характеризує спосіб захисту відповідно до критерію його дієвості у відновленні порушеного права та інтересу.
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ст. 14 ЦК України).
Суд погоджується зі Відповідачами, що позовні вимоги в частині зобов`язання провести коригування обсягів спожитої електричної енергії за лютий 2026 року є передчасними з огляду на дату звернення з позовом, оскільки рахунки за спожиту електричну енергію за лютий 2026 року ТОВ "Сетілайт" не виставлялися, тому право Позивача в цій частині не є порушеними та не підлягає судовому захисту.
Посилання Позивача на висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 02.11.2021 у справі №916/1245/20 суд не оцінює як правомірні, оскільки остання не є релевантною до спірних правовідносин.
Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права не є ефективним, а тому у позові слід відмовити. 
Решта доводів сторін суд почув, проте вони не впливають на висновку суду.
Стосовно розподілу судових витрат суд вказує таке.
Суд встановив, що при зверненні до суду із цим позовом позивач сплатив 3 328,00 грн судового збору за платіжною інструкцією №11267 від 18.02.2026 (т.с. 1, арк.с. 30) та 1 996,80 грн судового збору за платіжною інструкцією №11308 від 25.02.2026 (т.с. 1, арк.с. 30).
Факт надходження цього судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено відповідними виписками (т.с. 1, арк.с. 53, 63).
Крім того, при зверненні до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову позивач сплатив 1 664,00 грн судового збору за платіжною інструкцією №11246 від 12.02.2026 (т.с. 1, арк.с. 11). Факт надходження цього судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено відповідною випискою (т.с. 1, арк.с. 16).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на Позивача повністю.
Суд зауважує, що за приписами ч. 9, ч. 10 ст. 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
Отже, виходячи з результатів вирішення цього спору, вжиті ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.02.2026 засоби забезпечення позову суд скасовує. 
Керуючись статтями 129, 231, 232-233, 236-238, 240 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
1. У позові відмовити.
2. Скасувати вжити ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.02.2026 у справі №917/202/26 заходи забезпечення позову. 

Рішення підписано 18.06.2026
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик