Справа № 365/422/26
Номер провадження: 3/365/122/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

"22" травня 2026 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 666016 від 14.05.2026, складеного інспектром СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області, 14.05.2026 о 18 год. 59 хв. в селищі Згурівка, вул. Тракторна, поблизу будинку № 1, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER 6810 ARZH-0287, результат огляду 1,55 проміле, чим порушила п. 2.9 а ПДР – керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свою вину визнала повністю. Підтвердила, що дійсно керувала транспортним засобом та була зупинена працівниками поліції, ними були виявленні у неї ознаки алкогольного сп`яніння, вона пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою, показник був 1,55 проміле, з яким вона погодилася, від проходження огляду у медичному закладі відмовилася. Вона перед тим, як керувати транспортним засобом, випила 2 літра пива, водійських прав не має. Перед тим, як вийти з автомобіля вона помінялася місцями із своїм п`ятнадцятирічним сином - він сів за войське місце, а вона - на пасажирське.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Згідно з п. 2.9А Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У судовому засіданні досліджено:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 666016 від 14.05.2026, в якому міститься підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у графі 14 «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено «вину визнаю, керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння» (а.с. 1);
- чек № 1132 від 14.05.2026 Alcotest Drager із показником 1,55 проміле (а.с. 2);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.05.2026 до КНП «Згурівська лікарня» (а.с. 3);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому вказано, що огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 4);
- розписка ОСОБА_1 від 14.05.2026 про те, що вона зобов`язується не керувати транспортними засобами до повного витверезіння, автомобіль, яким вона керувала, залишає на місці зупинки (а.с. 5);
- копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.05.2026 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 6-7);
- довідка про те, що посвідчення водія ОСОБА_1 не отримувала (а.с. 8); 
- довідка про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності притягувалася 14.05.2026 за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 9);
- долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, на яких відображено події 14.05.2026, на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , повідомлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , її визнання того, що вона вживала алкогольні напої, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , показник Драгера 1,55 проміле, погодження ОСОБА_1 з показником Драгера, пропозиція поліцейських проїхати до медичного закладу для огляду та відмова ОСОБА_1 від огляду у медичному закладі (а.с. 10).
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам. 
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин об`єднаної справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, її вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доведена. 
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у виді тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирішуючи питання про накладення на особу, яка вчинила дане правопорушення, адміністративного стягнення, суддя враховує мету адміністративного стягнення, яка є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в межах санкції даної статті, а саме стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. При цьому суддя в даному випадку застосовує до правопорушника додаткове стягнення керуючись правовою позицією ККС ВС викладеною у постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, в якій звернуто увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення.
На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з правопорушника судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст. 40-1, 130, 245, 251, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Строк позбавлення права керування  ОСОБА_1 рахувати з дня набрання цією постановою законної сили
Згідно з ч. 1ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Л.М. Кучерява