Справа № 592/3032/26
Провадження № 3/592/749/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м.Суми 
Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , прокурора Чухна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми адміністративні матеріали, які надійшли з Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Липова Долина Сумської області, мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка займала посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
21.03.2018 ОСОБА_1 склала Присягу працівника поліції.
Відповідно до витягу з наказу від 28.09.2020 № 718 о/с Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону правління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 28.09.2020.
Відповідно до наказу від 30.11.2020 № 1331 о/с Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «лейтенант поліції».
Відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 28.09.2021 № 1154 о/с, лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 07.10.2021.
ОСОБА_1 була ознайомлена із вимогами Закону України «Про запобігання корупції» та добре усвідомлювала, що вона є суб`єктом декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язаний подати електронну щорічну декларацію, до 1 квітня наступного року після припинення діяльності за минулий рік, тобто за 2021 рік. Останнім днем подання щорічної декларації після звільнення була дата 31.01.2024.
Однак, ОСОБА_1 , після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подала без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а саме 27.01.2026 (останнім днем подання була дата 31.01.2024).
У такий спосіб ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, підтвердила факт несвоєчасного подання щорічної декларації за 2021 рік, що було зумовлено її необізнаністю про відновлення декларування, наявністю певних життєвих обставин, пов`язаних з переїздом в інше місто, догляду за маленькою дитиною тощо. Просила закрити провадження у справі на підставі ст.22 КУпАП.
У судовому засіданні прокурор Чухно А.В. зазначив, що ОСОБА_1 будучи особою, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала без поважних причин щорічну декларацію за 2021 рік, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просив суд визнати ОСОБА_1 винною за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується сукупністю долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 16-2026 від 23.02.2026 та досліджених під час судового розгляду доказів, а саме:
- присягою працівника поліції ОСОБА_1 від 21.03.2018;
- наказом НПУ від 28.09.2020 № 718 о/с, яким ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону правління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 28.09.2020;
- наказом НПУ від 28.09.2021 № 1154 о/с, яким лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 07.10.2021;
- витягом з послужного списку особової справи лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;
- пам`яткою-застереженням від 03.11.2017, пам`яткою-ознайомлення від 03.11.2019, розпискою про ознайомлення з обмеженнями від 03.11.2019, розпискою про ознайомлення з рекомендаціями для поліцейських, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень при звільненні зі служби від 29.09.2021, 05.11.2021, розпискою про доведення вимог пункту 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 07.10.2021;
- інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій щодо послідовності дій користувача ОСОБА_1 у період з 31.12.2021 по 29.01.2026 з якого вбачається, що 27.01.2026 розпочала роботу в системі та в подальшому цього ж дня о 14:09 подала декларацію;
- інформацією про суб`єкта декларування ОСОБА_1 , з якої вбачається, що остання подала декларацію 27.01.2026 о 14:09, вид декларації та звітний період щорічна за 2021 рік.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя встановлює наявність події адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.
Положеннями статті 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим суд накладає на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Доводи ОСОБА_1 про можливість її звільнення від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю правопорушення, не заслуговують на увагу суду.
Так, згідно зі ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю скоєного правопорушення, передбачене ст.22 КУпАП, є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.
Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією не може визнаватися малозначним, оскільки вчинення такого правопорушення порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягає на встановлений порядок діяльності органів влади, а також порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади.
ОСОБА_1 при звільненні під розписку було доведено вимоги пункту 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а пропущений нею строк для подання щорічної декларації є доволі значним.
Тому, звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією на підставі ст.22 КУпАП, не буде відповідати загальним засадам запобігання та протидії корупції в державі, з огляду на вкрай негативну реакцію суспільства до таких проявів.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір – 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2026 року – 3 328 грн), що складає 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
У відповідності до ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя       Тетяна ШИЯНОВСЬКА