154/1731/26
1-кп/154/527/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026року Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
з участю прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 12026030510000193 внесене до ЄРДР 17.04.2026 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Володимир — Волинський Волинської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця ЗСУ - солдата, на посаді майстра в/ч НОМЕР_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17 квітня 2026 року о 07 годині 50 хвилин, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що він позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови Володимирського міського суду Волинської області від 19.11.2025, яка набрала законної сили, будучи зобов`язаним та маючи реальну можливість виконати даний судовий акт, умисно його не виконував, зокрема, керував автомобілем марки «Мercedes Benz», сірого кольору, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , рухаючись поблизу будинку №190 по вулиці Ковельській у м. Володимир, Волинської області, де був виявлений та зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Володимирського РВП ГУНП У Волинській області на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Крім того, 24 квітня 2026 року о 07 годині 47 хвилин, військовослужбовець, солдат на посаді механіка військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що він позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови Володимирського міського суду Волинської області від 19.11.2025, яка набрала законної сили, будучи зобов`язаним та маючи реальну можливість виконати даний судовий акт, умисно його не виконував, зокрема, керував автомобілем марки «Mercedes Benz», ciрого кольору, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , рухаючись поблизу будинку №6 по вулиці Княгині Ольги у м. Володимир, Волинської області, де був виявлений та зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечив, пояснив, що щиро кається у вчиненому і дав показання, що повністю узгоджуються з описовою частиною цього вироку.
По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він постановою Володимирського міського суду Волинської області від 19.11.2025, яка набрала законної сили визнаний винуватим у вчиненні у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Вказує, що він дійсно був обізнаний з постановою суду, яка набрала законної сили, за якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлено права керування транспортними засобами, проте, не зважаючи на дане рішення суду він 17 квітня 2026 року та 24 квітня 2026 року керував автомобілем. 
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, переконавшись у добровільності та істинності його позиції за згодою всіх учасників, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 – відсутні.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд приймає також до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Суд враховує особу обвинуваченого, а саме, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має зареєстроване постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки, являється учасником бойових дій, був поранений та має діагноз: післятравматичний стресовий розлад у вигляді тривожно-депресивної реакції з частими загостреннями та пролонгованим перебігом. Наслідки акубаротравми. По місцю проходження служби характеризується виключно позитивно, на обліку у спеціалізованих медичних установах не перебуває. Вину у вчиненому злочині визнавав на протязі всього розгляду справи, засуджував себе за вчинене діяння, не намагався уникнути відповідальності, активно сприяв розкриттю злочину, мав належну процесуальну поведінку.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з врахуванням думки сторони публічного обвинувачення, який просив в судовому засіданні призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу, передбаченому санкцією статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обтяжуючих, а також з врахуванням сукупності всіх обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу на користь держави, оскільки вказане покарання, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Так, згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчиненню нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі, а призначення покарання у виді штрафу, що на думку суду відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.
На думку суду, обставини, які б свідчили про необхідність ізоляції обвинуваченого від суспільства в рамках даного кримінального провадження відсутні, оскільки наявні характеризуючі обвинуваченого матеріали, а також ставлення останнього до вчинення інкримінованих йому дій, свідчать про те, що обвинувачений зробив для себе вірні висновки в частині його подальшої поведінки у суспільстві, в зв`язку з чим суд не вбачає з боку ОСОБА_4 високих ризиків вчинення повторних злочинів чи такого високого рівня небезпеки для суспільства, щоб тримати його в умовах ізоляції.
З огляду на викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 382 КК України. 
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати по справі — відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд –

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.
Речові докази по справі: документи, які були вилучені 23.04.2026 у приміщенні Володимирського міського суду Волинської області, що за адресою: м. Волинська область, м. Володимир, вул. Сагайдачного 24 в ході тимчасового доступу до речей і документів завірених копій матеріалів провадження про адміністративне правопорушення №154/4277/25 в провадженні 3/154/2143/25; опитчний диск DVD-R диск з серійним номером MAP630DG30032552, на якому збережені копії відеозаписів у кримінальному провадженні №12026030510000193 від 17.04.2026; опитчний диск DVD-R диск з серійним номером MAP630DG3003563, на якому збережені копії відеозаписів у кримінальному провадженні №2026030510000207 від 24.04.2026 - зберігати у матеріалах кримінального провадження. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_5