ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Падій В.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року Справа № 620/3553/25

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:? 
Головуючого судді Епель О.В.,? 
суддів:? Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,? 
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі 

за позовом ОСОБА_1 

до  Головного управління Пенсійного фонду України 
в Хмельницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, 
зобов`язання вчинити певні дії 

В С Т А Н О В И В :
Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Відповідач) в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.03.2025 №254050011214 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового періоди роботи з 04.04.1990 по 29.01.1995, з 09.02.1995 по 01.02.1996, з 05.02.1996 по 23.07.1996, з 15.08.1996 по 31.03.1997, з 01.04.1997 по 17.04.1999, з 01.01.2005 по 20.09.2010, з 23.09.2010 по 25.01.2011, з 26.01.2011 по 16.05.2011, з 01.10.2011 по 14.05.2012, з 27.06.2012 по 11.10.2012, 19.10.2012 по 09.03.2016, з 16.03.2016 по 10.04.2017, з 11.04.2017 по 16.04.2018 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.04.1990, вкладишу до неї серії НОМЕР_2 від 10.04.2017 та повторно розглянути мою заяву про призначення пенсії від 17.03.2025 з урахуванням правових висновків суду.
2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить. 
Також суд врахував, що трудова книжка Позивача містить усі необхідні записи та підтверджує роботу позивача у оскаржений період, а також суд не встановив жодних виправлень, підчищень тощо.
Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що за наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.
3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити повністю, стверджуючи про відсутність печатки підприємства або відділу кадрів на записі про звільнення Позивача від 29.01.1995.
Також Апелянт зазначає, що до заяви про призначення пенсії за віком як учаснику антитерористичної операції надаються документи, які засвідчують особливий статус особи, а саме: довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення; документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій.
Окрім того, Апелянт звертає увагу на те, що зарахування до страхового стажу періодів роботи на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в тому числі до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати з 01.01.2004 за періоди роботи на території Держав СНД здійснюється при підтвердженні сплати страхових внесків (зборів).
Також, на переконання Апелянта, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта є помилковим.
З цих та інших підстав Відповідач вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. 
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 та від 15.09.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду. 
5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Позивачки підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга Відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав. 
7. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся з заявою до ГУ ПФУ в Чернігівській області про призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява Позивача про призначення пенсії за віком була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та рішенням від 24.03.2025 № 254050011214 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки у нього відсутній необхідний страховий стаж. Додатково зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період, з 04.04.1990 по 29.01.1995, оскільки в трудовій книжці запис про звільнення з роботи не засвідчений печаткою, періоди роботи, з 09.02.1995 по 01.02.1996, з 05.02.1996 по 23.07.1996, з 15.08.1996 по 31.03.1997, з 01.04.1997 по 17.04.1999, з 01.01.2005 по 29.09.2010, з 29.09.2010 по 25.01.2011, з 26.01.2011 по 16.05.2011, з 01.10.2011 по 14.05.2012, з 27.06.2012 по 11.10.2012, 19.10.2012 по 09.03.2016, з 16.03.2016 по 10.04.2017, з 11.04.2017 по 16.04.2018, оскільки зарахування до страхового стажу періодів роботи після 01.01.1992 за межами України у республіках колишнього Союзу PCP, з якими не укладено міжнародні угоди, чинним законодавством не передбачено.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до страхового стажу спірних періодів трудової діяльності, Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 
8. Нормативно-правове обґрунтування. 
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1). 
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Частиною першою ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, якщо сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Таким чином до 01.01.2004 стаж підтверджується документально, в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.
При цьому, ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Висновки суду апеляційної інстанції. 
9. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави дійти висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до її страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.
10. При цьому працівник не може нести відповідальність за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.
Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію щодо вирішення подібних правовідносин, зокрема у постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.04.2022 у справі №607/7638/17, у яких серед іншого зазначено, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо призначення пенсії за віком. Крім того, Суд також вважав, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.
11. Перевіряючи доводи Апелянта, колегія суддів звертає увагу на те, що трудова книжка Позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, а посилання Відповідача на відсутність печатки на записі про звільнення є необґрунтованим з огляду на викладене вище.
12. Водночас, судова колегія звертає увагу на те, що територіальним управлінням Пенсійного фонду України у Позивача не витребовувалася уточнююча довідка щодо періоду роботи з 09.02.1995 по 01.02.1996 ані під час прийняття заяви про призначення пенсії, ані безпосередньо під час вирішення адміністративної справи суб`єктом владних повноважень. 
Відповідно до п. 1.8 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. 
13. Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що зі спірного рішення про відмову в призначенні пенсії та доводів апеляційної скарги вбачається, що Відповідач не зарахував до страхового стажу період роботи з роботи з 09.02.1995 по 01.02.1996, з 05.02.1996 по 23.07.1996, з 15.08.1996 по 31.03.1997, з 01.04.1997 по 17.04.1999, з 01.01.2005 по 29.09.2010, з 29.09.2010 по 25.01.2011, з 26.01.2011 по 16.05.2011, з 01.10.2011 по 14.05.2012, з 27.06.2012 по 11.10.2012, 19.10.2012 по 09.03.2016, з 16.03.2016 по 10.04.2017, з 11.04.2017 по 16.04.2018, оскільки Україна припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
14. Однак, колегія суддів вважає, що вказаний період трудового стажу безпідставно не зарахований Відповідачем до страхового стажу Позивача, оскільки ОСОБА_1 набув його до припинення участі України у вказаній вище Угоді. Більш того, такі дії Відповідача порушують принцип правової визначеності та законних очікувань Позивача.
15. Посилання Апелянта на документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком як учаснику антитерористичної операції колегія суддів до уваги не приймає, оскільки судом першої інстанції не вирішувалося питання про зобов`язання Відповідача призначити Позивачу пенсію.
16. Окрім того, судова колегія звертає увагу на те, що у матеріалах цієї судової справи наявна довідка № 1/1530 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, згідно з якою ОСОБА_1 брав участь у таких заходах перебуваючи у н.п. Покровськ, н.п. Добропілля Покровського р-ну, Донецької обл.
17. Разом з тим, аналізуючи доводи Апелянта, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про адміністративну процедуру» саме адміністративний орган - Апелянт, зобов`язаний встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, у тому числі без залучення особи витребовувати документи та відомості, отримувати погодження та висновки, необхідні для вирішення справи, зокрема щодо підтвердження періодів військової служби.
18. Втім, ГУ ПФУ в Хмельницькій області в ході розгляду заяви про призначення пенсії не скористався наявним у нього дискреційним повноваженням та не виконав покладений на нього обов`язок встановити всі обставини, що мають значення для вирішення адміністративної справи. 
19. Водночас, Апелянт не позбавлений можливості витребувати у Позивача або третіх осіб документи, які засвідчують його особливий статус особи в розумінні абзацу 2 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 та, повно встановивши обставини цієї справи, прийняти законне та обґрунтоване рішення.
20. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. 
21. Отже, доводи апеляційної не спростовують висновків суду і Апелянт не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
22. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
23. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року - без змін.
24. Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, витрати на сплату судового збору перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 26 травня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев