Справа № 681/399/26
Провадження 2/681/592/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року  
Полонський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого – судді Горщара А.Г.
з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

В березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі – Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачки на користь Товариства 34 790,00 грн заборгованості за договором № 5385424 від 15.03.2025, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн та 13 000 грн витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 15.03.2025 укладено договір № 5385424 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на суму 8 000,00 грн. Вказаний договір укладений в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця та підписаний відповідачкою шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно умов договору ОСОБА_1 отримала кредит у зазначеній сумі та зобов`язалася у встановлений договором строк повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором, а також виконувати інші обов`язки, передбачені договором, Правилами та чинним законодавством.
Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальниці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору.
ТОВ «Лінеура Україна» 28.11.2025 уклало договір факторингу № 28-11/25/Л з Товариством, відповідно до умов якого позивач отримав право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором № 5385424.
Відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви (30.03.2026) виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 34 790,00 грн, яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 8 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 15 114,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 7 676,00 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами - 4 000,00 грн.
Відповідно до ухвали судді від 17.04.2026 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи.
Відповідачці копія позовної заяви з додатками надіслана позивачем цінним листом 14.04.2026.
ОСОБА_1 копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилалась судом за зареєстрованою адресою місця проживання, конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з довідкою відділення АТ «Укрпошта» від 08.05.2026 про відсутність адресата за вказаною адресою, однак, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відправлення вважається врученим адресату. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позов не подала.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.
Встановлено, що 15 березня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, в електронній формі укладено договір № 5385424 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - Договір) (а.с. 8-23).
Вказаний договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором «19431», про що свідчить розділ 10 договору «Реквізити та підписи сторін».
За умовами кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 8 000,00 грн, строком на 360 днів з періодичністю платежів кожні 30 днів, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 (п.п.1.2., 1.3., 2.1. Договору).
За положеннями п.1.4. Договору комісія за надання кредиту становить 0,00 гривень, процентна ставка фіксована, за користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка – 0,95 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування (п.1.4.1. Договору), знижена процентна ставка – 0,0100 % за кожен день користування кредитом, якщо клієнт до 13.04.2025 (включно) сплатить кошти в сумі, не менше першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту (п.1.4.2. Договору) 
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом – 35 360,00 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 33 104,00 грн (п.1.6. Договору).
Відповідно до п. 4.1. Договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата комісії (якщо передбачена договором), процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору.
Згідно з умовами Договору відповідачка зобов`язалася у встановлений в договорі строк повернути кредит та сплатити комісію (якщо передбачена Договором) і проценти за користування кредитом, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.
В таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до Договору сторони визначили детальні терміни (дати) повернення (виплати) кредиту та сплати комісії (якщо передбачена договором), процентів за користування кредитом, так виплата процентів за користування здійснюється дванадцятьма періодичними платежами, останній – 09.03.2026, повернення суми кредиту – одним платежем 09.03.2026.
До укладення договору про споживчий кредит інформація про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту була доведена відповідачці у паспорті споживчого кредиту, який підписаний останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором «57252» (а.с.24-25).
Відповідно до даних листа ТОВ «Лінеура Україна» № 28-11/25/Л від 05.12.2023 та листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-0112 від 01.12.2025 кредитні кошти за договором № 5385424 у розмірі 8 000,00 грн 15.03.2025 перераховані від ТОВ «Лінеура Україна» на банківську картку позичальниці № НОМЕР_1 , ID транзакції НОМЕР_2 (а.с.32, 33).
28 листопада 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (Фактор) укладено договір факторингу №28-11/25/Л (а.с.34-41), відповідно до умов якого Товариство на умовах платності набуло від ТОВ «Лінеура Україна» право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту і стало виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно з Реєстром боржників.
Товариство здійснило на користь ТОВ «Лінеура Україна» оплату за вище вказаним договором факторингу за отримане право вимоги до боржників в розмірі 2 985 965,68 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 582480001 від 28.11.2025 (а.с.42).
На підставі зазначеного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5385424 від 15.03.2025 в розмірі 27 114,00 грн, з яких: 8 000,00 грн – заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 15 114,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 4 000,00 грн – заборгованість по штрафах/пені, що підтверджується даними актів прийому-передачі Реєстру Боржників для друку та в електронному вигляді за договором факторингу №28-11/25/Л від 28.11.2025 та витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу (а.с.43-49).
За даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5385424 від 15.03.2025, наданого первісним кредитором, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 взятих за вказаним кредитним договором зобов`язань за нею станом на 28.11.2025 рахується заборгованість в розмірі 27 114,00 грн, з яких: 8 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 15 114,00 грн – заборгованість за процентами за користування, які нараховані в період з 15.03.2025 по 27.11.2025, 4 000,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями. При визначенні розміру заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» враховано сплату позичальницею коштів на погашення заборгованості в загальній сумі 4 570,00 грн, останній платіж 27.06.2025 (а.с.50-54). 
З розрахунку заборгованості, наданого Товариством, вбачається, що останнє до вище вказаної заборгованості здійснило донарахування процентів за користування кредитом за період з 28.11.2025 до 09.03.2026 в сумі 7 676 грн, а тому загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 5385424 становить 34 790,00 грн, та складається з: 8 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 22 790,00 грн – заборгованість за відсотками, 4 000,00 - пеня/штраф (а.с.55).
Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. 
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.)
Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За положеннями ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).
Судом встановлено, що кредитний договір № 5385424 від 15.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 є укладеним. Кредитні кошти відповідачці надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів ОСОБА_1 та сплати процентів за користування ними в повному розмірі матеріали справи не містять.
Наявні в матеріалах справи розрахунки заборгованості відповідають умовам укладеного з відповідачкою кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами нараховані в межах строку кредитування з 15.03.2025 до 09.03.2026 за узгодженою в договорі процентною ставкою 0,95 % від суми кредиту за кожен день користування.
Відповідачка правом подати відзив на позовну заяву не скористалась, доказів повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними до суду не надала.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що сукупністю наданих позивачем доказів доведено підставність позовних вимог в частині стягнення з відповідачки тіла кредиту та процентів за користування ним в заявленому Товариством розмірі, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за пенею та/або штрафами в розмірі 4 000,00 грн суд зазначає про таке.
Розділом 6 Договору передбачена, зокрема, відповідальність сторін, а саме право кредитодавця на нарахування штрафних санкцій у випадку невиконання та/або неналежного виконання клієнтом своїх грошових зобов`язань за Договором.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.
Із зазначеного вище слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022, та такі нарахування підлягають списанню.
На підставі зазначеного суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідачки 4 000,00 грн штрафу, оскільки такий нарахований кредитором у період дії в Україні воєнного стану.
Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 30 790,00 грн.
Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн, виходячи із задоволення позовних вимог на 88,5%, у силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 356,22 грн (2662,40 грн ? 88,5 % /100 %).
Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що 02.07.2024 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с.62-64).
В матеріалах справи також міститься прас-лист щодо видів юридичних послуг, які надаються АО «Лігал Ассістанс» та їх вартості (а.с.66-67).
Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 785 від 02.02.2026 та витягу з акту № 29 про надання юридичної допомоги від 27.02.2026 Товариство та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових послуг щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та їх вартість: надання усної консультації – 4000 грн (2000 грн х 2 години); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 9000 грн (3000 грн х 3 години) (а.с.68-69), а всього – 13 000 грн.
Відповідачкою клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено, неспівмірність таких витрат не доведено.
У зв`язку з частковим задоволенням позову на 88,5 % з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 11 505,00 грн (13 000 грн ? 88,5 % /100 %).
Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279-284, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 5385424 від 15 березня 2025 року, яка станом на 30.03.2026 складається з: 8 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15 114,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 7 676,00 - заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості, а всього 30 790 (тридцять тисяч сімсот дев`яносто) грн 00 коп.
В задоволенні решти вимог позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 356 (дві тисячі триста п`ятдесят шість) грн 22 коп. та на правову допомогу в розмірі 11 505 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ять) грн 00 коп.
Відповідачкою може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з  дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачкою не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: м.Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6 офіс 521, поштовий індекс 03150.
Відповідачка:  ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя:         А.Г.Горщар