Справа № 309/2007/24
Провадження № 2/309/491/24

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.
за участю: секретаря судового засідання Пилип Д.В.
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» про визнання права власності на майно, -
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Хустського районного суду Закарпатської області із позовом, у якому просила суд визнати за нею право власності на нерухоме майно: земельну ділянку, площею 0,0197га., кадастровий номер 2110800000:01:021:0089, цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, та житловий будинок, загальною площею 90кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем попередніх договорів купівлі - продажу нерухомого майна в частині передання позивачу у власність спірного будинку та земельної ділянки, а саме:
-02.02.2021 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» було укладено попередні договори купівлі-продажу нерухомого майна: земельної ділянки, площею 0,0197га., кадастровий номер 2110800000:01:021:0089, цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, та житлового будинку, загальною площею 90кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 ;
-згідно п.2.1. даних попередніх договорів сторони домовились, що перехід права власності на майно від продавця до покупця буде здійснено на підставі основного договору, який сторони зобов`язані укласти у строк та за настання умов, передбачених цими договорами;
-на виконання вказаних умов позивачка виплатила достроково суму забезпечувального платежу, яка складає вартість майна;
-після виплати вартості майна АТ «АЛЬФА-БАНК» зобов`язувався оформити відповідні правовстановлюючі документи, однак таке зобов`язання відповідач не виконав;
-у зв`язку із цим позивачка не може зареєструвати право власності на вказане майно через відсутність укладеного між сторонами основного договору купівлі-продажу, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2024 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі /а.с.61-62/.
12.08.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив викладені у позові вимоги. Зазначив, що спосіб захисту порушеного права обраний позивачкою неправильно, його вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки попередній договір не може вважатися самостійною підставою для переходу права власності на нерухоме майно. Просив відмовити у позові в повному обсязі /а.с.77-85/.
Ухвалою суду від 23 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті /а.с.103/.
У судове засідання 19.09.2025 позивачка та її представник ОСОБА_2 не з`явились, представником подано заяву про розгляд справи у відсутність позивачки та представника, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі /а.с.119/.
У судове засідання 19.09.2025 представник відповідача не з`явився, про дату та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі /а.с.112-113/. 
Оскільки неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи, суд вирішив розглянути справи за відсутності учасників справи на підставі ст.223 ЦПК України.
Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 02.02.2021 між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем АТ «АЛЬФА-БАНК» укладено попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме – житлового будинку, загальною площею 90кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. та зареєстровано в реєстрі за №68 /а.с.9-14/.
Відповідно до п.1.1. попереднього договору купівлі-продажу від 02.02.2021, зареєстрованого в реєстрі за №68 визначено, що сторони зобов`язуються в майбутньому, в строк, обумовлений п.6.1. цього Договору, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, на умовах і в порядку, визначених цим Договором.
Згідно п.6.1. цього договору, за домовленістю сторін укладення та нотаріальне посвідчення основного договору здійснюватиметься протягом 60 календарних днів з дати формування забезпечувального платежу у сумі, зазначеній у п.2.2. цього Договору в нотаріальній конторі.
Згідно п.1.2. договору: нерухомим майном, що буде предметом основного договору, є: житловий будинок, загальною площею 90кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 .
Сторони цього договору передбачають можливість виконання зобов`язань, встановлених п.1.1. цього договору, шляхом укладання одного або декількох правочинів, результатом виконання яких буде перехід права власності до покупця на майно, визначене цим договором, та отримання продавцем обумовленої договором вартості майна.
Пунктом 2.1. попереднього договору купівлі-продажу від 02.02.2021, зареєстрованого в реєстрі за №68, визначено, що перехід права власності на майно від продавця до покупця буде здійснено на підставі основного договору, який сторони зобов`язані укласти у строк та за настання умов, передбачених цим договором. Продавець згоден продати, а покупець купити майно за ціною 819964грн., без ПДВ.
Пунктом 2.2. вищевказаного договору визначено, що з метою підтвердження та реалізації своїх намірів щодо укладення основного договору і своєї платіжної спроможності, покупець перераховує у порядку, строки та на умовах визначених цим договором, грошові кошти у загальній сумі 819964грн., без ПДВ.
Вказана сума забезпечувального платежу перераховується у забезпечення виконання зобов`язань покупця, що виникають на підставі цього договору, та є видом забезпечення встановленим договором, у розумінні ст.546 ЦК України. В день підписання основного договору зазначена сума буде зарахована у належні з покупця платежі за основним договором.
Укладаючи попередній договір, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов, пов`язаних з укладенням договору купівлі - продажу нерухомого майна, про що свідчать умови правочину та підписи сторін.
Також, між сторонами укладено договір №2 від 02.02.2021 про зберігання нерухомого майна, за умовами якого АТ «Альфа-Банк» передало на зберігання, а ОСОБА_1 прийняла та зобов`язалась зберігати нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 90кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 , в порядку та у строк, визначених цим договором /а.с.29-33/.
Згідно акту приймання-передавання майна від 02.02.2021: до договору про зберігання нерухомого майна №2 від 02.02.2021, позивачці від відповідача передано на зберігання нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 90кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 /а.с.28/.
Крім того, 02.02.2021 між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем АТ «АЛЬФА-БАНК» укладено попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, площею 0,0197га., кадастровий номер 2110800000:01:021:0089, цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І. та зареєстровано в реєстрі за №69 /а.с.15-20/.
Відповідно до п.1.1. попереднього договору купівлі-продажу від 02.02.2021, зареєстрованого в реєстрі за №69 визначено, що сторони зобов`язуються в майбутньому, в строк, обумовлений п.6.1. цього Договору, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, на умовах і в порядку, визначених цим Договором.
Згідно п.6.1. цього договору: за домовленістю сторін укладення та нотаріальне посвідчення основного договору здійснюватиметься протягом 60 календарних днів з дати формування забезпечувального платежу у сумі, зазначеній у п.2.2. цього Договору в нотаріальній конторі, що є робочим місцем приватного Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І., за адресою: АДРЕСА_2 , о 15 годині.
Згідно п.1.2. договору: нерухомим майном, що буде предметом основного договору, є: земельна ділянку, площею 0,0197 гектарів, на якій розташований житловий будинок, загальною площею 90кв.м., з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2110800000:01:021:0089, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Сторони цього договору передбачають можливість виконання зобов`язань, встановлених п.1.1. цього договору, шляхом укладання одного або декількох правочинів, результатом виконання яких буде перехід права власності до покупця на майно, визначене цим договором, та отримання продавцем обумовленої договором вартості майна.
Пунктом 2.1. договору купівлі-продажу від 02.02.2021, зареєстрованого в реєстрі за №69 визначено, що сторони домовились, що перехід права власності на майно від продавця до покупця буде здійснено на підставі основного договору, який сторони зобов`язані укласти у строк та за настання умов, передбачених цим договором. Продавець згоден продати, а покупець купити майно за ціною 91000грн., без ПДВ.
Пунктом 2.2. договору купівлі-продажу від 02.02.2021, зареєстрованого в реєстрі за №69 визначено, що з метою підтвердження та реалізації своїх намірів щодо укладення основного договору і своєї платіжної спроможності, покупець перераховує, у порядку, строки та на умовах визначених цим договором, грошові кошти у загальній сумі 91000грн., без ПДВ.
Вказана сума забезпечувального платежу перераховується у забезпечення виконання зобов`язань покупця, що виникають на підставі цього договору, та є видом забезпечення встановленим договором, у розумінні ст.546 Цивільного кодексу України. В день підписання основного договору, зазначена сума буде зарахована у належні з покупця платежі за основним договором.
Додатком №1 до попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна №69 від 02.02.2021 визначено графік внесків забезпечувального платежу /а.с.26-27/.
Укладаючи попередній договір, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов, пов`язаних з укладенням договору купівлі - продажу нерухомого майна, про що свідчать умови правочину та підписи сторін.
Також, між сторонами укладено договір №1 від 02.02.2021 про зберігання нерухомого майна, за умовами якого АТ «Альфа-Банк» передало на зберігання, а ОСОБА_1 прийняла та зобов`язалась зберігати нерухоме майно: земельну ділянку, площею 0,0197га., кадастровий номер 2110800000:01:021:0089, цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку в порядку та у строк, визначених цим договором /а.с.21-25/.
Згідно акту приймання-передавання майна від 02.02.2021 до договору про зберігання нерухомого майна №1 від 02.02.2021 - позивачу від відповідача передано на зберігання нерухоме майно: земельну ділянку, площею 0,0197га., кадастровий номер 2110800000:01:021:0089, цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку /а.с.34/.
На виконання умов Попередніх договорів позивачем було сплачено вартість нерухомого майна, що підтверджується матеріалами справи, а саме:
-05.10.2022 – 10964грн. /а.с.35/; 
-04.10.2022 – 400000грн./а.с.36/;
-01.09.2022 – 2500грн./а.с.37/;
-01.08.2022 – 22500грн. /а.с.38/;
-2500 грн. /а.с.39/;
-01.06.2022 – 22500грн. /а.с.40/;
-02.05.2022 – 22500грн. /а.с.41/;
-01.04.2022 –2500грн. /а.с.42/;
-02.03.2022 – 22500 грн. /а.с.43/;
-01.02.2022 – 2500 грн. /а.с.44/;
-01.12.2021 – 22500грн. /а.с.45/;
-04.01.2022 – 22500грн. /а.с.46/;
-01.12.2021 – 2500грн. /а.с.47/;
-01.11.2021 – 2500грн. /а.с.48/;
-01.10.2021 – 22500грн. /а.с.49/;
-02.09.2021 – 2500грн./а.с.50/;
-02.08.2021 – 2500грн. /а.с.51/;
-01.07.2021 – 22500грн. /а.с.52/;
-01.06.2021 – 22500грн. /а.с.53/;
-05.05.2021 – 22500грн. /а.с.54/;
-01.04.2021 – 2500грн. /а.с.55/;
-02.03.2021 – 2500грн. /а.с.56/;
-02.02.2021 – 20000грн. /а.с.57/.
Згідно наданих позивачем доказів, нею загалом сплачено – 680964грн. за попередніми договорами №68 та №69.
Також, 20.01.2021 позивачем сплачено 1000грн. комісії за відкриття рахунку, згідно призначення платежу /а.с.58/.
Відповідач не заперечив проти обставин того, що позивачем в повній мірі сплачено забезпечувальні платежі за попередніми договорами, про що стверджує позивачка.
Також відповідач не витребував у позивачки передане їй спірне майно із чужого незаконного володіння.
Відповідач АТ «Альфа-Банк» не виконав свої зобов`язання за Попередніми договорами №68 від 02.02.2021 та №69 від 02.02.2021, протягом тривалого часу ухиляється від укладання Основних договорів купівлі - продажу нерухомого майна.
Відповідно до п.4.4.1. попередніх договорів №69 та №68: покупець має право після сплати забезпечувального платежу у повному обсязі, вимагати від продавця укладення основного договору.
Відповідно до п.4.1.1. попередніх договорів №69 та №68: продавець зобов`язується укласти з покупцем основний договір у термін, місці та на умовах, встановлених договором. 
Вказані вище зобов`язання, передбачені розділом 4 попередніх договорів №68 та №69 відповідачем, як продавцем, не були виконані, що порушило права та інтереси позивачки.
Спірний будинок, який знаходиться на спірній земельній ділянці, є житлом позивача, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 06.02.2019 №258/09-08 /а.с.59/.
Відповідно до ст.4, 19 ЦПК України: кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Захист цивільних прав - це дії з попередження, припинення порушення прав або відновлення порушених прав громадян і організацій.
Будь-яка особа має право на захист свого права та інтересу, що не суперечить принципам цивільного законодавства, вимогам справедливості, сумлінності, розумності.
Спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові засоби примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.
Застосовуючи спосіб захисту порушених прав позивача, виходили насамперед з реальним виконанням рішення суду у майбутньому.
Звертатися з позовом про стягнення грошових коштів, сплачених за спірне майно з відповідача, є способом, який не відновить порушені права позивачки, оскільки виконати рішення суду буде неможливо. 
Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивачки може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.
У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За правилами частини другої статті 220 ЦК України: у випадку, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Зазначена частина друга статті 220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони вчинили правочин у встановленій законом письмовій формі, зміст якого відповідав волі сторін, які дійшовши згоди щодо усіх істотних умов договору, виконали такий договір повністю чи частково, і лише не було дотримано вимоги про нотаріальне посвідчення такого договору через ухилення однієї сторони договору.
За змістом статті 328 Цивільного кодексу України: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Вказаною нормою закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві.
Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України: суд підтверджує наявне право в разі, якщо його хтось заперечує або не визнає.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності з вимогами статті 530 Цивільного кодексу України: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 635 ЦК України передбачено наслідки ухилення однієї із сторін від укладення основного договору: сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати іншій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
За загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України: особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості (правова позиція Верховного Суду в постанові від 19 листопада 2020 року в справі №686/9580/16-ц).
Як вже зазначалося вище: умовами попередніх договорів №68 та №69, а саме п.4.4.1., передбачено право покупця після сплати забезпечувального платежу у повному обсязі, вимагати від продавця укладення основного договору.
Укладення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна за своєю суттю тягне за собою набуття права власності на нерухоме майно за покупцем-позивачем.
Таким чином сторонами у попередніх договорах фактично передбачено право вимоги позивача щодо набуття права власності на нерухоме майно. 
Отже, визначений позивачем спосіб захисту відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки встановлений за договорами, укладеними між сторонами.
Таким чином суд вважає, що сплата повної вартості нерухомого майна, передання майбутнім відчужувачем спірного майна набувачеві, прийняття й фактичне володіння та користування останнім нерухомим майном, встановлення в попередньому договорі купівлі-продажу нерухомого майна права вимоги покупця щодо укладення основного договору, що за своєю суттю зумовлює настання права власності на нерухоме майно, є підставою для визнання за покупцем права власності на нерухоме майно за попередніми договорами купівлі-продажу майна.
У справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто укладені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.
До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика.
Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.
Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом", зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа "Steel and others v. The United Kingdom").
Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.
Враховуючи викладене, суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Враховуючи викладене, керуючись ст.4, 5, 12, 13, 19, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.220, 235, 328, 392, 526, 530, 629, 635 ЦК України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 / до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» /місце знаходження: 03150, м.Київ, вулиця Велика Васильківська, №100; ЄДРПОУ 23494714/ про визнання права власності на майно, - задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,0197га., кадастровий номер 2110800000:01:021:0089, цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, та житловий будинок, загальною площею 90кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 6 жовтня 2025 року.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.  

Суддя Хустського 
районного суду:  Лук`янова О.В.