Справа № 585/434/26 
Номер провадження 2/585/593/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2026 року         м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,
з участю секретаря судового засідання - Зубко К.В., 
Справа № 585/434/26, провадження № 2/585/593/26 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,
Відповідач: ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку загального позовного провадження справу про стягнення заборгованості.
Представник позивача: Усенко Михайло Ігорович, який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1408806 від 20 жовтня 2025 року, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2093 від 29 вересня 2012 року.
Представник відповідача - адвокат Грищук Дмитро Всеволодович, який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії ВМ № 1081382 від 01 квітня 2026 року.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування позову представник позивача посилається на те, що 06.06.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 102894676, згідно з умовами якого відповідач отримав 9000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк, встановлений Кредитним договором.
29.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т від 29.08.2023 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 102894676 від 06.06.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
Сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 102894676 становить 35280,00 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 25380,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 900,00 грн.
Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості, проте вона залишилася без задоволення.
Враховуючи те, що відповідач добровільно борги не сплачує, позивач просить про стягнення в примусовому порядку суми заборгованості за указаним вище договором, сплачений судовий збір та 8000 грн. витрат на правничу допомогу.
Представник відповідача адвокат Грищук Д. В. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю. В обгрунтування такої позиції зазначив, що будь-яких доказів, які б підтверджували твердження позивача про те, що ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту та здійснило переказ грошових коштів у сумі, визначеній умовами договору, на рахунок відповідача, матеріали справи не містять. Посилаючись на Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, зазначив, що у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо, на підтвердження перерахування ТОВ «Мілоан» відповідно до умов договору, кредитних коштів на рахунок відповідача. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання ТОВ «Мілоан» своїх зобов`язань за спірним договором позики.
Позивачем до позовної заяви долучено реєстр боржників до договору відступлення права вимоги №1 від 04.02.2025 року, однак у вказаному реєстрі боржників відповідач відсутній. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023 року реєстр боржників не погоджений сторонами список з переліком персональних даних Боржників і розмір грошових зобов`язань кожного з Боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про боржника у разі їх наявності. Форма реєстру наведена у Додатку 1 до цього договору. Таким чином, вищевказаним договором про відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023 року передбачено, що Додаток №1 до Договору містить інформацію, зокрема, про розмір грошових зобов`язань кожного з боржників з переліком їх особистих даних. У наданій позивачем копії Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023 року, вбачається, що у ньому відсутні дані про відповідача. Таким чином, з наданих позивачем доказів неможливо встановити юридичний зв`язок Витягу з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023 року з Реєстром боржників, який наведений в Додатку №1 до вказаного вище Договору, та який був би належним доказом наявності в позивача права вимоги до відповідача за договором, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , оскільки відомості про боржника у Реєстрі боржників №1, який наведений в Додатку №1, відсутні. Сам по собі Витяг з Реєстру боржників №1 не можна брати до уваги, оскільки такий документ сформований одноосібно позивачем, з можливістю внесення до нього будь-яких даних, які фактично не підтверджені належними та допустимими доказами.
Належних розрахунків заборгованості відповідача за кредитним договором, який виконано первісним кредитором ТОВ «Мілоан» до укладення Договору про відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023 року, позивачем не надано. Крім того, Верховний Суд України у постанові від 14 червня 2018 року в справі №364/737/17 зазначив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.
Крім того, із матеріалів справи вбачається, що договір позики між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладений 06 червня 2023 року, а договір про відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29 серпня 2023 року, за яким ТОВ "Мілоан" відступило право вимоги. Отже, на момент укладення договору про відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29 серпня 2023 року, спірні правовідносини не існували, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих прав вимоги та майнових прав ТОВ "Мілоан" за договором позики від 06 червня липня 2023 року на користь позивача суперечить статті 514 ЦК України, оскільки право вимоги кредитора за кредитним договором від 06 червня 2023 року не перейшло до ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», у зв`язку з чим позивач не набув прав кредитора по відношенню до відповідача.
Стосовно вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на Постанову ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Постанову ВС від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20), зазначив, що стороною позивача не надано суду документального підтвердження, що витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. було реально сплачено на рахунок Адвокатського об`єднання «Апологет», а тому вимога позивача про стягнення з відповідача таких судових витрат (які є занадто завищеними), задоволенню не підлягає (а.с.88-91).
Представник позивача - адвокат Усенко М. І. подав додаткові пояснення, в яких зазначає, що Відповідач пропустив встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву. При цьому Відповідачем не наведено жодних належних та допустимих доказів, які б об`єктивно підтверджували неможливість своєчасної підготовки та подання відзиву. Вважає що відзив не підлягає прийняттю судом та має бути залишений без розгляду.
Вважає, що доводи відповідача про те, що позивачем не подано доказів надання грошових коштів на увагу не заслуговують, оскільки на підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення № 66118257 від 06.06.2023 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на Кредит рах. № 414949*66 кредитні кошти в сумі 9000.00 коп. У дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору.
Також на виконання вимог п. 8 ч. 3 ст.175 ЦПК України одночасно з позовною заявою не може бути подана виписка за 06.06.2023 року з особових рахунків, відкритих в АТ КБ «Приватбанк», що підтверджує факт перерахування ТОВ «Мілоан» (первинний кредитор) кредитних коштів за Кредитним договором № 102894676 від 06.06.2023 року. Тому за допомогою електронного суду разом із позовною заявою, представником позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», було подано клопотання про витребування у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо перерахування на рахунок з 06.06.2023 по 11.06.2023 року коштів за Кредитним договором № 102894676 від 06.06.2023 року. Твердження позивача про те, що ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту та здійснило переказ грошових коштів у сумі, визначеній умовами договору, на рахунок відповідача, матеріали справи не містять, спростовуються належними та допустимими доказами, отриманими судом, а саме відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на судовий запит, яким підтверджено факт зарахування кредитних коштів на зазначений картковий рахунок від 06.06.2023 р. При цьому саме боржник має доступ до своїх рахунків, і він мав можливість представити суду виписку з своїх рахунків на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак доказів на спростування заявлених позовних вимог в частині укладення договору та отримання кредитних коштів, суду не надав.
Щодо відступлення права вимоги зазначає, що з витягу із Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог № 104-МЛ/Т від 29.08.2023 року вбачається, що ТзОВ «Мілоан» передало, а ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги за кредитним договором № 102894676 від 06.06.2023 року. Посилаючись на ч. 2 ст. 95 ЦПК України зазначає, що Витяг з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т від 29.08.2023 року, тому він виготовлений представником позивача. Оскільки в Реєстрі боржників до договору про відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т від 29.08.2023 року містяться персональні данні інших осіб, тому представник Позивача не може надати повний Реєстр боржників, а надає витяг з зазначенням права вимоги по конкретному Кредитному договору. Доводи представника Відповідача щодо відсутності відповідача у реєстрі боржників є безпідставними та повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Зокрема, в матеріалах справи наявний витяг із реєстру боржників, який містить вичерпну інформацію щодо особи Відповідача та характеру його зобов`язань, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, РНОКПП (ІПН), а також деталізовані параметри кредиту (дату укладення та строк дії договору, суму та валюту виданих коштів, залишок заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками та комісіями із визначенням загальної суми боргу). Наявність вказаного документа у сукупності з іншими доказами підтверджує факт переходу права вимоги до Позивача та ідентифікує Відповідача як належного боржника у спірних правовідносинах.
Зауважив, що відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Посилаючись на умови кредитного договору зазначив, що сума заборгованості складає 35280 грн., відповідно до Виписки з особового рахунку за Кредитним договором. З них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 9000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 25380 грн., прострочена заборгованість за комісією становить - 900 грн. Представник Позивача наголошує, що нарахування заборгованості здійснювалось відповідно до нижчезазначених пунктів Кредитного договору № 102894676 від 06.06.2023 року.
На час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки.
Законом № 2120 внесено зміни до ЦК України, а також до Закону № 1734, які передбачають, що починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення.
Таким чином, усі дії Позивача є правомірними, оскільки у своєму позові Позивач не має наміру стягнути з Відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Всі ставки щодо нарахування відсотків за користування кредитом зазначені в договорі. До того ж, у матеріалах справи наявна Копія про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором № 102894676 від06.06.2023 року, де зазначені суми нарахування відсотків з посиланням на відповідний пункти договору. Тому дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням відповідно до вище наведеного.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат зазначає, що позивачем надано всі необхідні докази на підтвердження витрат і зазначає, що сума та вид виконаної роботи є співмірними та відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг; час витрачений на підготовку позову та вчинення супутніх дій є достатнім, та співмірним із складністю виконаних адвокатом робіт, так як проведення дій по даній справі вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи.
У своїх рішеннях у справах «Баришевський проти України» від 26.02.2015 р., «Гімадуліна та інші проти України» від 10.12.2009 р., «Двойних проти України» від 12.10.2006 р., «Меріт проти України» від 30.03.2004 р., «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 р. ЄСПЛ указував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (а.с.100-108).

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
09 лютого 2026 року судом справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.40).
03 березня 2026 року судом закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.59).
Представник позивача - адвокат Усенко М. І. подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 111).
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Грищук Д. В. подав заяву про розгляд справи без участі його участі та участі відповідача. Раніше поданий відзив на позовну заяву підтримують у повному обсязі (а.с.114).
Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
06.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 102894676. 
Відповідно п.1.1 Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2 Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно п. 1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 9000,00 гривень. Згідно п. 1.3 кредит надається загальним строком на 105 днів з 06.06.2023 р. Згідно п. 1.4 Договору Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 21.06.2023 р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19.09.2023 р. (останнього дня строку кредитування). Згідно п.1.5 Договору загальні витрати позичальника за пільговий період 2250,00 грн. в грошовому виразі та 22711,00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 11250,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 35550,00 грн. Згідно п. 1.5.1. Договору, комісія за надання кредиту 900,00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 1350,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно п. 1.5.3 Договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 24300,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (а.с.6-11).
Як вбачається з Графіку платежів за договором про споживчий кредит № 102894676 від 06.06.2023 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» загальна вартість кредиту становить 35550,00 грн. з яких: сума кредиту - 9000,00 грн. проценти за користування кредитом 25650,00 грн., комісія за надання кредиту 900,00 грн. (а.с.11 зв.).
До матеріалів позову додано паспорт споживчого кредиту № 102894676 (а.с.12).
З довідки про ідентифікацію, наданої ТОВ «Мілоан», підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 з яким укладено договір про споживчий кредит № 102894676 від 06.06.2023 р. ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W69810. Дата і час відправки одноразового ідентифікатора 06.06.2023 22:19:17, номер телефону НОМЕР_1 (а.с.13).
Згідно анкети заяви на кредит № 102894676 позичальник ОСОБА_1 вніс свою персональну інформацію та контактні дані на сайті: tengo.ua для отримання кредиту в сумі 9000,00 грн. на строк 15 днів, дата повернення кредиту 21.06.2023 року. Сума до повернення 11250,00 грн. (а.с.13 зв.-14).
Відповідно до платіжного доручення № 66118257 від 06.06.2023 року ТОВ «Мілоан» перевело на рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 9000,00 грн. (а.с.14 зв.).
Згідно повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 09.02.2026 року, на ім`я ОСОБА_1 емітовану карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). По рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) зарахування коштів на суму 9000 грн. за період 06.06.2023-11.06.2023 р.:від 09.06.2023 р., від 06.06.2023 р. (а.с.66).
До матеріалів позову долучено відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.15) та виписку з особового рахунку за Кредитним договором, згідно якої заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 35280,00 грн., з якої: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 25380,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 900,00 грн. (а.с.16).
29.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т, згідно якого ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги Кредитора за кредитними договорами (а.с.17-24).
04.02.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Додаткову угоду до Договору про відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т від 29.08.2023 року, якою внесено зміни в Додаток № 1 до Договору - форму реєстру боржників (а.с.24 зв.-25).
До Договору факторингу долучено акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 29.08.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передав, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників кількістю 2532 (а.с.25 зв.).
Згідно платіжної інструкції № 72489 від 29.08.2023 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» 1042764,06 грн. плати за відступлення права вимоги згідно договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т (а.с.26).
Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т від 10.09.2025 року ТОВ «Мілоан» відступив ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 102894676 на загальну суму заборгованості 29610,00 грн. з яких: 9000,00 грн. - залишок по тілу кредиту, 19710,00 грн. - залишок по відсотках, 900,00 грн. - залишок по комісії (а.с.26 зв.).
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 102894676 від 06.06.2023 року в розмірі 35010,00 грн., з якої: 9000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25110,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 900,00 грн. - комісія за надання кредиту (а.с.16 зв.).
Згідно з листа вих. № 22967394/3091 від 29.12.2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було направлено претензію ОСОБА_1 (а.с.27).
Як вбачається з договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року Адвокатське об`єднання «Апологет» в особі адвоката Усенка М. І., надає правничу допомогу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (а.с.30). 
З акту № Д/13381 наданих послуг (правничої допомоги) від 05.01.2026 року вбачається, що вартість послуг наданих Адвокатським об`єднанням «Апологет» ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» становить 8000,00 грн. (а.с.31).
До матеріалів справи додано детальний опис наданих послуг у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 102894676 (а.с.31 зв.), протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 02.02.2026 року (а.с.34-35).
Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання  електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.  Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.  Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).
В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотиви суду.
Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову. 
Судом встановлено, що 06.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит № 102894676, на виконання умов якого товариством було надано відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 9000,00 грн. 
Договір № 102894676 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
З довідки про ідентифікацію, наданої ТОВ «Мілоан», підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 з яким укладено договір про споживчий кредит № 102894676 від 06.06.2023 р. ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W69810. Дата і час відправки одноразового ідентифікатора 06.06.2023 22:19:17, номер телефону НОМЕР_1 (а.с.13).
Згідно анкети заяви на кредит № 102894676 позичальник ОСОБА_1 вніс свою персональну інформацію та контактні дані на сайті: tengo.ua для отримання кредиту в сумі 9000,00 грн. на строк 15 днів, дата повернення кредиту 21.06.2023 року. Сума до повернення 11250,00 грн. (а.с.13 зв.-14).
Доводи сторони відповідача про відсутність будь-яких доказів на підтвердження виконання зобов`язань ТОВ «Мілоан» за договором про споживчий кредит № 102894676 та перерахування грошових коштів відповідачу не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами справи, а саме:
Відповідно до платіжного доручення № 66118257 від 06.06.2023 року ТОВ «Мілоан» перевело на рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 9000,00 грн. (а.с.14 зв.).
Згідно повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 09.02.2026 року, на ім`я ОСОБА_1 емітовану карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). По рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) зарахування коштів на суму 9000 грн. за період 06.06.2023-11.06.2023 р.: від 09.06.2023 р., від 06.06.2023 р. (а.с.66).
Отже, первісний кредитор свої вимоги за укладеним договором виконав повністю, а саме надав ОСОБА_1 кредит у визначеній договором сумі.
Позивач за указаним Договором про споживчий кредит № 102894676 від 06.06.2023 року набув права грошової вимоги до відповідача на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т від 29.08.2023 року (а.с.17-24).
До Договору факторингу долучено: акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 29.08.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передав, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників кількістю 2532 (а.с.25 зв.); платіжну інструкцію № 72489 від 29.08.2023 року, згідно якої ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» 1042764,06 грн. плати за відступлення права вимоги згідно договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т (а.с.26).
Відповідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.  Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Не заслуговують на увагу також доводи сторони відповідача щодо відсутності відповідача у реєстрі боржників та повністю спростовуються Витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ/Т від 10.09.2025 року, в якому під № 12 зазначений відповідач ОСОБА_1 . Вказаний Витяг містить вичерпну інформацію щодо особи відповідача: зазначено його прізвище ім`я по батькові, РНОКПП (ІПН) - НОМЕР_4 , а також деталізовані параметри кредитного договору: номер кредитного договору - № 102894676; дату підписання договору - 06.06.2023, дату закінчення строку кредитування - 19.09.2023, суму та валюту виданого кредиту, нараховані відсотки, комісію, загальну суму заборгованості (а.с.26 зв.).
Щодо позиції відповідача про недоведеність права вимоги у зв`язку з неповними відомостями в реєстрах боржників, то Реєстр прав вимог містить таємницю фінансової послуги та конфіденційні дані інших осіб, а не тільки конкретного відповідача. Відповідно до Закону України «Про захист персональних даних», їх розголошення третім особам (іншим боржникам) без їх згоди є неприпустимим. Тому подання повного реєстру є порушенням, а витягу - законним способом доведення права вимоги.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що  ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 102894676 від 06.06.2023 року в розмірі 35010,00 грн., з якої: 9000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25110,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 900,00 грн. - комісія за надання кредиту (а.с.16 зв.). 
Вказаний розрахунок здійснений в межах строку кредитування.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10 червня 2017 року.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.  До загальних витрат за споживчим кредитом включаються:  доходи кредитодавця у вигляді процентів;  комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо;  інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).  До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються:  1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит;  2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту.
З положення ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо включаються до реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки.
Окреме стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення є порушенням закону, в зв`язку з чим умова Договору яка передбачає таке стягнення є нікчемною на підставі ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту у розмірі 900,00 грн. не підлягає задоволенню з указаних вище підстав. 
Добровільно відповідач заборгованість не сплачує, тому порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 34110,00 грн., з якої: 9000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25110,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, яка стверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.16 зв.).
Позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. (а.с.36).
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам - у розмірі 2574,10 грн. (34110,00 х 2662,40/35280,00 = 2574,10).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 (провадження № 61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.
На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.
Враховуючи фактично надані послуги адвоката, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.
Решта частина виплати позивача у даній справі на користь адвоката в сумі 5000 грн. є неспіврозмірною до ціни позову та складності справи, а отже - не підлягає відшкодуванню. 
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги.
Інші доводи сторін, висновків суду не спростовують, при цьому суд звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст. ст. 5, 12, 13,19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.
Суд вирішив: 

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_5 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614), заборгованість за Договором про споживчий кредит № 102894676 від 06.06.2023 року в розмірі 34110 (тридцять чотири тисячі сто десять) грн. 00 коп., суму сплаченого судового збору в розмірі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн. 10 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: Україна, 79018, Львівська область, місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236.
Представник позивача: адвокат АО «АПОЛОГЕТ» Усенко Михайло Ігорович, адреса: 79029, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_6 .
Представник відповідача: адвокат Грищук Дмитро Всеволодович, адреса: Україна, Сумська область, м. Суми, вул. Кооперативна, 2, електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_4 . 

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО  МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ	  В. І. Євтюшенкова