Справа № 946/2046/26 
Провадження № 2/946/3017/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі в загальному порядку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,- 
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила встановити, що частки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1974 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5122086300:02:002:0204 є рівними та становлять по 1/2 частині кожному. А також, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1974 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5122086300:02:002:0204.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що не визначена частка спадкодавця у спадковому майні. 
В судове засідання позивач  ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.
Представник відповідача Саф`янівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2026 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належала земельна ділянка загальною площею 0,1974 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5122086300:02:002:0204 на праві спільної сумісної власності в якій частки співвласників не визначені.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Таким чином, встановлено, що частки у праві спільної сумісної власності наземельну ділянку площею 0,1974 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5122086300:02:002:0204, є рівними та становлять по 1/2 частці кожному. 
Враховуючи вказане, судом встановлено, що ОСОБА_2 належала 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 0,1974 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5122086300:02:002:0204.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.11.2020 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Після смерті ОСОБА_2 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідковою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 63560462 від 15.02.2021 року згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_2 відсутня.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_2 є:
- дружина ОСОБА_1 , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00029570711 від 15.02.2021 року; 
- син ОСОБА_3 ,що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 09.01.1988 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; 
- син ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 12.12.2002 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України – спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 09.02.2021 року за № 114, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України 
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
В свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 звернулись до приватного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. із заявами про відмову від прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченими заявами від 15.02.2021 року. 
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,- 
ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 13.06.2002 року, РНОКПП – НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Грушевського, 85, код ЄДРПОУ - 04379433) про визнання права власності на спадкове майн - задовольнити.
Встановити, що частки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1974 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5122086300:02:002:0204 є рівними та становлять по 1/2 частині кожному. 
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1974 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5122086300:02:002:0204.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 03 червня 2026 року.

Суддя: 	О.О.Бурнусус