Справа № 544/770/26
пров. № 1-кп/544/106/2026
Номер рядка звіту 27

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин в режимі відео конференції кримінальне провадження № 544/770/26 (провадження1-кп/544/106/2026) про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ч. 3 ст. 130 КК України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025170580000372 від 18.08.2025 року,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Пирятин Полтавської області, українцем, громадянином України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не працюючим, раніше не судимим
за участю:
прокурора ОСОБА_4 
потерпілої ОСОБА_5 
законного представника потерпілої ОСОБА_6 
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 (режим ВКЗ)
обвинуваченого ОСОБА_3 
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що починаючи з жовтня 2023 року, достовірно знаючи про неповнолітній вік потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та недосягнення нею шістнадцятирічного віку, добровільно, без застосування фізичного, психологічного насилля, а також погроз застосування такого насильства, періодично, приблизно два рази в тиждень, вступав із нею у статеві зносини, з використання засобів контрацепції, шляхом вагінального проникнення в її тіло природнім способом з використанням власних геніталій, посягаючи таким чином на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток останньої, за адресою проживання, у АДРЕСА_2 та за адресою реєстрації ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, а саме вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.
Також судом, визнано доведеним, що ОСОБА_3 з дня народження, тобто з 14.12.2003 є ВІЛ - серопозитивний, поставлений на диспансерний облік та спостерігався у Полтавському обласному центрі профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІД, як особа, інфікована вірусом імунодефіциту людини, що викликає особливо небезпечне захворювання - синдром набутого імунодефіциту людини (ЄНІД). Незважаючи на це, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він являється носієм ВІЛ - інфекції та про те, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто не досягла 16-річного віку, починаючи з квітня 2024 року і по теперішній час, без застосування фізичного, психологічного насилля, а також погроз застосування такого насильства, періодично, приблизно два рази в тиждень, вступав із ОСОБА_5 у статеві зносини, без використання засобів контрацепції, шляхом вагінального проникнення в її тіло природнім способом з використанням власних геніталій, за адресою проживання, у АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , таким чином свідомо поставив її в небезпеку зараження вірусом імунодефіциту людини, а саме: безсимптомне носійство вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ) (Z21 за міжнародною класифікацією хвороб), І клінічна стадія, безсимптомний перебіг, зараження якої відбулося до початку березня 2025 року. Зараження ОСОБА_5 вірусом імунодефіциту є небезпечним для її життя та відбулося при статевих зносинах із ОСОБА_3 , який є носієм ВІЛ.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КК України, а саме свідомому поставленні іншої особи в небезпеку зараження вірусом імунодефіциту людини, що є небезпечним для життя людини, яка знала про те, що вона є носієм вірусу, вчиненого щодо неповнолітньої.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро покаялася у вчиненому, а по суті обвинувачення пояснив, що він знав про свою хворобу та коли вступав з потерпілої в статеві зносини, то розповів даний факт про себе.
Потерпіла та її законний представник в судове засідання з`явилися, претензій до обвинуваченого не мають.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, її винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 155, ч. 3 ст. 130 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 130 КК України.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, має на утриманні неповнолітню дитину, у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, будь які претензії в потерпілої та законного представника відсутні.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, думку прокурора, думку потерпілої, думку обвинуваченого та захисника, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання:
- за ч. 1 ст. 155 КК України у виді одного року позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 130 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточного призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі;
Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність претензій в потерпілої та законного представника, те що у нього на утриманні перебуває малолітній син, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.
При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та досягне своєї мети.
Запобіжний захід, застосований ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.03.2026 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу – залишити без змін.
Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи у кримінальному провадженні складають 12754,93 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 1 ст. 155, ч. 3 ст. 130 КК України, суд-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі частини 2 статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід застосований згідно ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.03.2026 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 12754,93 грн.(дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят чотири грн. 93 коп.).
Речові докази:- Зразки букального епітелію ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (сейф-пакет №6615516), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (сейф-пакет №6615518) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (сейф-пакет №6615517), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження №12025170580000372;
- Карта пам`яті Kingston об`ємом пам`яті 32 Gb, яка містить відеозапис допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 від 03.09.2025 та 06.02.2026, а також відеозаписом слідчого експерименту проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_3 від 18.03.2026, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження №12025170580000372;
- Матеріали медичної документації ОСОБА_5 а саме: історія вагітності та пологів №1193/21112(ф.№096/0) на 46 арк.; історія вагітності та пологів № 1561/26716(ф.№096/0) на 40 арк.; історія вагітності та пологів №1634/27923(ф.№096/0) на 80 арк.; медичну картку новонародженого №791/591 (ф.097/0) на 23 арк.; медична картку амбулаторного хворого (ф.025/0) на 11 арк., які передано на зберігання до КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфасовського» - залишити КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфасовського»;
- Медична картка амбулаторного хворого №363 від 28.03.2025 на ім`я ОСОБА_5 на 22 арк., медична карта амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_3 №53 від 10.12.2024 на 17 арк., які передано на зберігання до КП «Пирятинська міська лікарня» - залишити КП «Пирятинська міська лікарня». 

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Копію вироку вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1