Справа № 304/733/26 Провадження № 3/304/364/2026	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

  	03 червня 2026 року 	м. Перечин	

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої, громадянки України, 

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

У С Т А Н О В И В:

четвертого квітня 2026 року о 18.15 год по вулиці Шевченка, 8 у місті Перечин Ужгородського району Закарпатської області та 05 квітня 2026 року близько 18.30 год за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство в сім`ї відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про день і час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом надіслання повідомлення з текстом судової повістки у додаток «Viber»; причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.
Присутня у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що невістка постійно вчиняє з нею сварки, в тому числі у неї вдома, оскільки, на її думку, та зловживає алкогольними напоями. 
З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Заслухавши пояснення потерпілої, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).
Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї – це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Суб`єкт адміністративного проступку – загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку), а також особливий (малолітня чи неповнолітня особа або ж особа, на яку вже було накладено адміністративне стягнення за вчинення аналогічного правопорушення – ч. 2, 3 цієї статті).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Згідно з п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Суддя встановив, що вина ОСОБА_1 стверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 769364 від 04 квітня 2026 року та серії ВАД № 769345 від 05 квітня 2026 року; рапортом інспектора-чергового відділення поліції № 1 Кохана І.І. про прийняття повідомлення зі служби «102» від 04 квітня 2026 року № 1204, згідно з яким того ж дня о 18.30 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що у АДРЕСА_2 , невістка ОСОБА_1 прийшла додому до свекрухи ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та почала з нею сварку; рапортом інспектора-чергового відділення поліції № 1 Лазаря В. про прийняття повідомлення зі служби «102» від 05 квітня 2026 року № 1214, згідно з яким того ж дня о 18.47 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що заявник ОСОБА_2 повідомила, що її невістка ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, у АДРЕСА_1 , закрилася у будинку та не впускає її, ображаючи нецензурними словами та погрожуючи фізичною розправою; заявою ОСОБА_3 від 04 квітня 2026 року, у якій він просить прийняти міри до невістки його дружини ОСОБА_2 – ОСОБА_1 , яка прийшла до них додому, де кинула речі на подвір`я та ображала його дружину нецензурними словами; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 04 та 05 квітня 2026 року, в яких остання зокрема зазначила, що 04 квітня 2026 року її невістка ОСОБА_1 прийшла до неї додому та розкидала по подвір`ї речі свого чоловіка та її сина ОСОБА_4 , а наступного дня вони з чоловіком ОСОБА_3 мали намір провідати онуків за місцем їх проживання, а також забрати мобільний телефон, який вона дала своєму сину, а невістка такий забрала, однак невістка замкнула двері будинку та не впускала їх, вчинивши при цьому сварку, а також самої ОСОБА_1 від 04 квітня та 05 квітня 2026 року, у яких вона вказувала, що перебуває зі свекрухою у неприязних відносинах, через що між ними часто виникають сварки. 
Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Оскільки обидва адміністративні правопорушення, що вчинені ОСОБА_1 , передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому стягнення обиратиметься в межах санкції вказаної частини статті, що у свою чергу буде достатнім для досягнення мети, передбаченої статтями 1, 23 КУпАП.
При призначенні виду адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, а також враховуючи те, що адміністративне стягнення є не тільки мірою відповідальності, але й служить вихованню особи, яка скоїла правопорушення, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані її дії.
Крім цього ч. 6 ст. 283 КУпАП передбачає, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу. 
Відповідно до положень ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою суд вирішив направити порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється до суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання таких програм.
Згідно із ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в подальшому, зміни її насильницької поведінки, формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі свекрухою, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, суддя вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_1 , в порядку ст. 39-1 КУпАП, на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неявки для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2026 року згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» складає 665,60 грн.
Керуючись статтями 33, 36, 39-1, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку визначеному ст. 39-1 КУпАП, до відділу охорони здоров`я, соціального захисту населення Перечинської міської ради Закарпатської області (ЄДРПОУ 42082997, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, пл. Народна, 16) для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», строком на 6 (шість) місяців.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. 
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

  	Суддя:	Ганько І. І.