П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/1517/26	

Перша інстанція суддя Птичкіна В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Дегтярьової С.В., Крусяна А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2026 року, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 протягом п`яти робочих днів з дня отримання запиту відповіді на запит на інформацію від 21 січня 2026 року, який надіслано листом з описом вкладення № 5521400046849 та одержано адресатом 26 січня 2026 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 відповідь на запит на отримання інформації від 21 січня 2026 року, який надіслано листом з описом вкладення № 5521400046849 та одержано адресатом 26 січня 2026 року, невідкладно;
- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року задоволено адміністративний позов, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 відповіді на звернення від 21 січня 2026 року;
- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 відповідь на звернення від 21 січня 2026 року;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі в розмірі 1064,96 грн.
В свою чергу, позивачем 28 березня 2026 року подано заяву про розрахунок судових витрат та їх стягнення.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2026 року вищезазначену заяву позивача залишено без розгляду. 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції помилково залишено без розгляду заяву позивача щодо ухвалення додаткового судового рішення для розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем виконано вимоги ч. 7 ст. 139 КАС України та подано відповідну заяву у встановлений 5-денний строк після ухвалення рішення суду.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
В свою чергу, 30 березня 2026 року представник ОСОБА_1 подав до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву про розрахунок судових витрат та їх стягнення, в якій просив стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25200,00 грн.
За наслідком розгляду даної заяви, судом першої інстанції зроблено висновок про залишення її без розгляду, оскільки позивачем не повідомлено суд про наявність поважних причин, які зумовлюють подання доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі, з чим не погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Між тим, з аналіз у вищевикладених норм процесуального права вбачається, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, приписами ч. 7 ст. 139 КАС України передбачено можливість подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат у два, не залежних один від одного способи, а саме: до закінчення судових дебатів; протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, але лише за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Вказана норма не вимагає від сторони, яка заявила про відшкодування судових витрат, доводити поважність причин неможливості подання доказів до закінчення судових дебатів, так само як і не встановлює для суду обов`язку з`ясовувати наявність поважних причин за яких сторона не надала такі докази до закінчення судових дебатів у справі.
Вказаний висновок закріплений у постанові Верховного Суду від 08 травня 2025 року, у справі № 420/22110/21.
Між тим, колегія суддів зазначає, що позивачем у його позовній заяві зазначено про те, що ним будуть подані докази на обґрунтування розміру понесених судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Тобто, позивачем до закінчення судових дебатів зроблено заяву про подання відповідних доказів у майбутньому.
З іншого боку, позивачем у межах встановленого п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення у даній справі подано заяву про розрахунок судових витрат та їх стягнення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачем виконано вимоги ч. 7 ст. 139 КАС України, а як наслідок у суду першої інстанції виник обов`язок зі здійснення розподілу понесених позивачем судових витрат, з ухваленням відповідного додаткового рішення суду (ухвали суду).
Таким чином, враховуючи допущені порушення норм процесуального права судом першої інстацнії, колегія суддів вбачає наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2026 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, з направленням справи для продовження розгляду до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	С.В. Дегтярьова   А.В. Крусян