КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа: № 369/5370/24 Головуючий у суді першої інстанції: Гришко О.М.
Провадження № 33/824/79/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Балацька Г.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року	м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про 
адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Нагорного О.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Нагорного О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1.000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою суду визнано доведеним те, що 17.03.2024 о 23 год. 00 хв. в с. Петропавлівська Борщагівка по вул. Черкаська, 38, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Hyundai" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координація рухів та зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник Нагорний О.В. в апеляційній скарзі просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог, вважає, що судом першої інстанції неправильно було застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального справа.
Зазначає, що відео з нагрудних камер працівників поліції не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу, а лише відмову від проходження медичного огляду, оскільки він не керував автомобілем, тому дане відео є неналежним доказом.
Також суд першої інстанції невірно кваліфікував адміністративне правопорушення, за яким притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки в протоколі відсутнє посилання на конкретну частину ст. 130 КУпАП.
Звертає також увагу і на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи перебрав на себе функції обвинувачення, ініціював витребування відео з нагрудних камер працівників поліції та дослідив його в судовому засіданні. 

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника в його інтересах Нагорного О.В. на підтримку доводів апеляційної скарги про скасування постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.05.2024, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, переглянувши диск з відеозаписом досліджуваних подій, слід дійти наступних висновків.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення, що визнані судом доведеними в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, з урахуванням позиції сторони захисту в суді апеляційної інстанції, - на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. 
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеним стосовно ОСОБА_1 , винність якого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України "Про дорожній рух? (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 287885 від 17.03.2024 про те, що в зазначений день о 23 год. 00 хв. в с. Петропавлівська Борщагівка по вул. Черкаська, 38, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Hyundai" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координація рухів та зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 

Вказаний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме: - поліцейським СРПП ВП № 5 Бучанського РУП старшим лейтенантом поліції Новіним Д.В. 

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та в його інтересах захисник Нагорний О.В. підтримали доводи, викладені в поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначив, що він не керував транспортним засобом, а вийшов просто на вулицю покурити та поспілкуватись із сусідами, оскільки в нього вдома маленька дитина, тому він вдома курити не може. Саме в той момент до нього підійшли працівники поліції, сказали сісти в їх автомобіль, возили по околицях та вимагали гроші.

З наявного у матеріалах справи відеозапису подій, зафіксованих на нагрудну камеру, вбачається, що працівники поліції затримали ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, який керував з ознаками наркотичного сп'яніння. Під час розмови ОСОБА_1 з працівником поліції поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 не включив покажчик повороту.
Пізніше з відео також видно, як працівники поліції разом із ОСОБА_1 під'їхали до його авто та оглянули його.
На запитання працівників поліції чи буде проходити ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі охорони здоров'я у лікаря-нарколога, ОСОБА_1 відмовився, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень вимог ст. 266 КУпАП, які б могли слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 - не вбачається.

При цьому, варто зазначити, що згідно з п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими Міністерством охорони здоров?я України і Міністерством внутрішній справ України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаний відеозапис було зроблено інспекторами патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення за допомогою наявних технічних засобів.
Зафіксовані відеозаписами обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, працівник поліції, враховуючи процесуальну поведінку водія транспортного засобу та наявність підозри в тому, що останній перебуває у стані сп`яніння і не може бути допущений до керування транспортним засобом без проходження відповідного огляду, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не можуть бути визнані належним та допустимим доказом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що захисником не доведено яким чином відсутність належного оформлення відеозапису має істотне значення для розгляду справи, впливає на вирішення питання щодо допустимості вказаного доказу та порушує право особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення на організацію ефективного захисту своїх інтересів.

Відповідно до п.п. 1, 6, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При цьому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
І як передбачає п. 7 розділу 1 вищезазначеної Інструкції, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Окрім того, варто зауважити, що в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Нагорний О.В. повідомили, що жодним чином не оскаржували дії працівників поліції з приводу вимагання грошей в ОСОБА_1 та жодних доказів на доведення факту вимагання теж немає, а тому такі твердження суд вважає голослівними.

З приводу керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то слід зазначити, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 ПДР України, а оскільки відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення передбачено виключно для водіїв, тобто для осіб, що керували транспортним засобом. 
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 287885 від 17.03.2024 ОСОБА_1 власним підписом, що згоден зі складеним відносно нього протоколу, що також зафіксовано на відео.
В своїх поясненнях ОСОБА_1 також зазначив, що керував транспортним засобом та не увімкнув покажчик повороту за що розписався внизу: "Вірно ОСОБА_1 " та засвідчив власним підписом.

За наведеним, в сукупності, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вкотре законодавством України посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що покладає на водіїв і додаткові зобов`язання під час дії воєнного стану, введеногоз 24.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного станув Україні", що набравчинності одночасно з набраннямчинності Закону України "Прозатвердження Указу Президента "Провведення воєнного стану вУкраїні" № 2102-ІХ від24.02.2022, з подальшим його продовженням.

Притягнення  ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, - не встановлено.

За підсумками вищевикладеного, апеляційна скарга захисника Нагорного О.В. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Нагорного О.В. залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 травня 2024 року стосовно  ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька