ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
16.04.2026	Справа № 904/4029/23	
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Невечери С.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом  Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ" 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Східний офіс Держаудитслужби 
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 2269027,75 грн

представники учасників процесу:
від позивача: Кісілевич Є.Є.
від відповідача: Годованець Л.Ю., Симбірцев Є.В.
від третьої особи: Герасименко С.В.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ
Короткий зміст позовних вимог 
Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ", в якому просило суд:
- визнати недійсними додаткові угоди №2 від 17.08.2022, № 3 від 06.10.2022, № 4 від 07.10.2022, б/н від 30.12.2022 до договору № 44/22 від 11.02.2022, укладеному між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" і Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ";
- стягнути з відповідача втрати фінансових та матеріальних ресурсів у сумі 2269027,75 грн.
З урахуванням прийнятої Господарським судом міста Києва заяви про зміну предмету позову, позивач просить суд: 
- визнати недійсними Додаткові угоди від 17.08.2022 року № 2, від 06.10.2022 року №3, від 07.10.2022 року № 4, від 01.01.2023 року № б/н до Договору від 11.02.2022 року № 44/22 укладеному між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" і Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ";
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ" безпідставно отримані кошти в сумі 2 269 027,75 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що додаткові угоди укладені з порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель, зокрема ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому з огляду на положення ст. 203,215 ЦК України підлягають визнанню недійсними, а зайво сплачені кошти підлягають поверненню.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 було відкрито провадження у справі № 904/4029/23, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 у справі №904/4029/23 позов задоволено.
Визнано недійсною додаткову угоду від 17.08.2022 № 2 до договору від 11.02.2022 № 44/22, укладеного між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум".
Визнано недійсною додаткову угоду від 06.10.2022 №3 до договору від 11.02.2022 № 44/22, укладеного між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум".
Визнано недійсною додаткову угоду від 07.10.2022 №4 до договору від 11.02.2022 № 44/22, укладеного між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум".
Визнано недійсною додаткову угоду від 01.01.2023 № б/н до договору від 11.02.2022 № 44/22, укладеного між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум".
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" на користь Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" втрати фінансових та матеріальних ресурсів у розмірі 2269027, 75 грн. та судовий збір у розмірі 44771,42 грн.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2025 в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ" про зупинення провадження у справі 904/4029/23 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 920/19/24 було відмовлено; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 у справі № 904/4029/23 - задоволено частково; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2024 у справі № 904/4029/23 скасовано; справу № 904/4029/23 передано для розгляду до Господарського суду міста Києва за встановленою підсудністю.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 справу № 904/4029/23 передано на розгляд судді Турчину С.О. 
Ухвалою від 23.06.2025 Господарський суд міста Києва прийняв справу №904/4029/23 до свого провадження, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначив на 24.07.2025.
24.06.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції відмовлено.
03.07.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
У зв`язку з перебуванням судді Турчина С.О. у відпустці, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2025 призначено у справі № 904/4029/23 підготовче судове засідання на 14.08.2025.
08.07.2025 від третьої особи надійшли пояснення по справі.
08.07.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
Ухвалою від 17.07.2025 Господарський суду міста Києва задовольнив заяву позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2025 задоволено клопотання третьої особи про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
13.08.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2025 зупинено провадження у справі № 904/4029/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.01.2026 поновив провадження у справі № 904/4029/23, призначив підготовче судове засідання у справі №904/4029/23 на 12.02.2026.
Ухвалою від 02.02.2026 суд задовольнив заяву позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
02.02.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.
У підготовчому засіданні 12.02.2026 суд постановив протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача про відкладення судового засідання та відкладення підготовчого засідання на 05.03.2026.
16.02.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про зміну предмету позову.
03.03.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов зустрічний позов.
05.03.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на заяву про зміну предмету.
05.03.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про встановлення строку для подання відзиву на зустрічний позов, відкладення підготовчого засідання.
У підготовчому засіданні 05.03.2026 суд постановив протокольну ухвалу про прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмету, з огляду на таке.
Так, у позовній заяві позивач просив визнати недійсними додаткові угоди №2 від 17.08.2022, № 3 від 06.10.2022, № 4 від 07.10.2022, б/н від 30.12.2022 та стягнути втрати фінансових та матеріальних ресурсів у сумі 2269027,75 грн
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні додаткові угоди укладені з порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель.
У заяві про зміну предмету позову позивачем заявлені вимоги про визнання недійсними додаткових угод від 17.08.2022 року № 2, від 06.10.2022 року №3, від 07.10.2022 року № 4, від 01.01.2023 року № б/н та стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 2 269 027,75 грн.
В обґрунтування заяви про зміну предмету позову позивач зазначає, що в позовній заяві помилково зазначено додаткову угоду б/н від 30.12.2022, замість додаткової угоди від 01.01.2023 року № б/н, якою порушено вимоги ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". При цьому копія додаткової угоди від 01.01.2023 року № б/н долучена до позовної заяви, а в тексті позовної заяви наведені підстави її укладення. 
Відповідно до частини третьої статті 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.
Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.
Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 46 ГПК України викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) та Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20.
Суд враховує, що подаючи заяву про зміну предмету позову, позивачем не змінювались правові підстави позову та первісні фактичні обставини, а необхідність у зміні предмета позову виникла у зв`язку з допущенням помилки.
Крім того, як в первісній позовній заяві, так і в заяві про зміну предмета позову наявна вимога про стягнення з відповідача 2269027,75 грн, а тому зміна слів "втрати фінансових та матеріальних ресурсів" на "безпідставно отриманих коштів" не є новою вимогою та не є зміною правових підстав позову.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову.
У підготовчому засіданні 05.03.2026 суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ" про поновлення строку на подання зустрічного позову у справі №904/4029/23 та повернення зустрічної позовної заяви.
У підготовчому засіданні 05.03.2026 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 19.03.2026.
19.03.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення.
У підготовчому засіданні 19.03.2026 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 09.04.2026.
06.04.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення.
У підготовчому засіданні 09.04.2026 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 16.04.2026.
У судовому засіданні 16.04.2026 представник відповідача заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позивач не виконав вимоги суду в частині надання пояснень щодо статусу позивача в розумінні Закону України "Про публічні закупівлі".
Представник позивача та третьої особи про залишення позову без розгляду заперечили.
Суд постановив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Суд зазначає, що не витребовував у позивача доказів, необхідні для вирішення спору, а постановив протокольну ухвалу про надання позивачем пояснень. Ненадання позивачем пояснень не є підставою для залишення позову без розгляду в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
Представник позивача та третьої особи у судовому засіданні 16.04.2026 позов просили задовольнити.
Представники відповідача проти позовних вимог заперечили, надали пояснення по суті заперечень.
У судовому засіданні 16.04.2026, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників процесу, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.
У порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 16.04.2026 судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позиція позивача 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами проведення відкритих торгів 11.02.2022 між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ" укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 44/22.
В подальшому між сторонами договору укладено ряд додаткових угод, зокрема від 17.08.2022 року № 2, від 06.10.2022 року №3, від 07.10.2022 року № 4, від 01.01.2023 року № б/н, якими збільшено ціну електричної енергії.
Східним офісом Держаудитслужби було проведено перевірку закупівель АТ "Дніпровська теплоелектроцентраль", за результатом якої було складено Акт від 21.06.2023 № 040406-25/1. Зі змісту Акту вбачається, що в ході перевірки встановлено, що Додаткові угоди від 17.08.2022 №2, від 06.10.2022 №3, від 07.10.2022 № 4, від 01.01.2023 № б/н суперечать вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим є необґрунтованими та безпідставно укладені.
Відповідне збільшення ціни на підставі Додаткових угод від 17.08.2022 №2, від 06.10.2022 №3, від 07.10.2022 №4, від 01.01.2023 №б/н до Договору від 11.02.2022 № 44/22, здійснено в порушення ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Східним офісом Держаудитслужби встановлено, що сума зайво сплачених коштів становить 2269027,75 грн та наведено відповідний перерахунок.
З урахуванням викладеного, позивачем заявлені вимоги (з урахуванням заяви про зміну предмету) про визнання недійсними додаткових угод від 17.08.2022 № 2, від 06.10.2022 №3, від 07.10.2022 № 4, від 01.01.2023 № б/н до договору від 11.02.2022 року № 44/22 та стягнення з відповідача безпідставно отримані кошти в сумі 2 269 027,75 грн.

Позиція відповідача.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав:
- спірні додаткові угоди підписані позивачем належним чином повноважними представниками сторін та споживачем жодних незгод з укладенням таких угод не заявлялося;, підписавши вищезазначені додаткові угоди, позивач виявив згоду з викладеними в них умовами та тарифами;
- експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати, який є компетентною організацією, до функціоналу якого віднесено, зокрема, надання інформації щодо коливання ціп на ринку, є належними доказами на підтвердження підвищення цін; 
- вартість еклектичної енергії, визначена у додаткових угодах відповідала ринковим цінам, а в більшості місяців 2022 року були навіть нижчими за мінімальні ціни електрично енергії на ринку відображено у висновку експерта №22/32-01/24 від 05.01.2024 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у господарській справі № 90/4029/23;
- у позовній заяві не міститься жодна інформація, що підтверджує розрахунок втрати фінансових та матеріальних ресурсів позивача у сумі 2 269 027,75 грн. Така сума міститься лише в Акті Східного офісу Держаудитслужби від 21 червня 2023 року № 040406-25/, що жодним чином не доказує фінансові втрати позивача саме на суму 2 269 027,75 грн;
- відповідно до роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 вих № 3302-06/34307-06 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10% від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю;
- при укладенні спірних додаткових угод сторонами не порушено вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки внаслідок укладення цих додаткових угод ціна за одиницю товару не перевищувала 10% від попередньої ціни з урахуванням попередніх змін, внесених попередніми додатковими угодами.
При ухвалені рішення в даній справі відповідач у відзиві просив взяти до уваги та врахувати позицію ВП ВС у справі № 920/19/24.
У додаткових поясненнях відповідач зазначив, що позивач не є замовником в розумінні Закону України "Про публічні закупівлі", а тому норми цього закону на позивача не розповсюджуються та до оскаржуваних додаткових угод не застосовуються, а тому і висновки ВП ВС у справі № 920/19/24 не підлягають застосуванню.

Позиція третьої особи 
Третя особа надала письмові пояснення по суті спору, в яких зазначила, що Східним офісом Держаудитслужби відповідно до підпункту 1 пункту 4 Порядку проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 631, на виконання наказу Східного офісу Держаудитслужби від 02.06.2023 № 134 (зі змінами), проведено перевірку закупівель в акціонерному товаристві «Дніпровська теплоелектроцентраль» за процедурою закупівлі ДК 021:2015: 09310000-5 -Електрична енергія (Електрична енергія на транспортування теплової енергії власними тепловими мережами та на власні потреби АТ «Дніпровська ТЕЦ») за номером ID: UА-2021-12-13-011389-с), укладання договору про закупівлю та його виконання.
За результатами перевірки закупівель складено акт від 21.06.2023 №040406-25/1.
Перевіркою встановлено, що укладання АТ "Дніпровська ТЕЦ" Додаткових угод №№2, 3, 4, від 01.01.2023 №б/н з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922 (в частині збільшення ціни за одиницю товару понад 10% від ціни, визначеної в договорі без належного обґрунтування коливання ціни на ринку товару на певну дату), ч. 1 ст 652 Цивільного кодексу України, п. 5.6.2, пп.4 п 7.2 договору від 11.02.2023 №44/22, призвело до перевитрати (зайво сплачених) коштів АТ "Дніпровська ТЕЦ" в сумі 2 269 027,75 грн за отриману (спожиту) електричну енергію обсягом 3 225 491 кВт*год.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів UA-2021-12-13-011389-с про закупівлю товару за кодом ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія у кількості 5020971.9 кВт/год.
У відкритих торгах взяли участь шість учасників. Переможцем торгів визнано TOB "ЕНЕРГУМ".
11.02.2022 між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль", як споживачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ" як постачальником укладено договір № 44/22 про постачання електричної енергії споживачу (далі – договір) відповідно до п. 2.1 якого постачальник зобов`язується поставити електричну енергію відповідно ДК 021:2015 09310000-5 (Електрична енергії на транспортування теплової енергії власними тепловими мережами та на власні потреби АТ "ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ") споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач зобов`язується оплатити вартість використаної (поставленої) електричної енергії, в порядку та на умовах, передбачених цим Договором (далі - товар).
Згідно з п. 2.4 договору загальний прогнозний обсяг постачання (споживання) електричної енергії за цим договором не повинен перевищувати 5 020 971,90 кВт*г.
Відповідно до п. 5.1 договору ціна за 1 кВт*год електричної енергії (за одиницю товару) за цим договором становить 3,00999999787 грн без ПДВ, крім того ПДВ 0,60199999957 грн, разом з ПДВ 3,61199999745 гривень.
Ціна за 1 кВт*год електричної енергії за цим договором розрахована відповідно до Додатку № 2 договору та включає ціну (тариф) послуг оператора системи передачі електричної енергії та вартість послуг постачальника (п. 5.2 договору).
У п. 5.3 договору визначено, що загальна вартість цього договору (ціна договору) не перевищить 15 113 125,4083 грн, крім того ПДВ -3 022 625,0817 грн разом з ПДВ 18 135 750,49 гривень.
Сторони у п. 5.6 договору визначили, що ціна цього договору та ціна за одиницю товару може змінюватись у випадках, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі". Ціна за одиницю Товару може змінюватись у випадках:
- зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товару), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку (пункт 5.6.1 договору);
- збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми договору. Зміна умов договору в частині збільшення ціни за одиницю товару здійснюється шляхом укладання відповідної додаткової угоди про внесення змін.
У разі коливання ціни товару на ринку постачальник письмово звертається до споживача щодо зміни ціни за одиницю товару. Наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується довідками (завіреними копіями довідок(ок)) відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, щодо розміру цін на товар на момент укладання договору та на момент звернення до вказаних органів, установ, організацій. Разом із листом постачальник надає довідку (завірену копію довідки (ок)), яка підтверджує та обґрунтовує зміну ціни порівняно з ціною, встановленою в договорі. Також, для документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку, сторони можуть використовувати інформацію, розміщену ДП "Оператор ринку" на своєму сайті: https://www.oree.com.ua.
Довідка повинна бути надана постачальником споживачу не пізніше 30 числа місяця, що передує місяцю поставки та не може бути замінена після зазначеного терміну. Довідка, надана постачальником пізніше вказаного терміну, споживачем не розглядається та внесення змін до ціни за одиницю товару не здійснюється.
В подальшому, якщо протягом дії договору відбуваються коливання ціни за одиницю товару в сторону збільшення, постачальник повинен письмово звернутися до споживача та надати новий оригінал довідки (завірену копію довідки (ок)), яка обґрунтує збільшення ціни по зазначеному діапазону порівняно з ціною, встановленою в договорі (Додатковій угоді). Також, для документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку, сторони можуть використовувати інформацію, розміщену ДП "Оператор ринку" на своєму сайті https://www.oree.com.ua.
Під коливанням ціни за одиницю товару на ринку слід розуміти будь-яку зміну ціни за одиницю товару у довідці, порівняно з ціною товару, визначеною в договорі (Додатковій Угоді). За такої умови ціна за одиницю товару збільшується пропорційно збільшенню середнього показника ціни у наданій довідці відносно ціни за одиницю товару, зазначеній в договорі (додатковій угоді), але не більше ніж на 10 відсотків.
Зміна ціни за одиницю товару може бути здійснена не частіше 1 (одного) разу протягом розрахункового періоду, встановленого у п. 5.8. договору та не раніше ніж через 30 (тридцять) календарних днів після укладення цього Договору.
На підставі довідки наданої постачальником споживачу, сторони розраховують ціну за одиницю товару за формулою визначення ціни товару, вказаною в Додатку 2 до цього договору.
Зміна ціни за одиницю товару здійснюється шляхом укладання додаткової угоди про внесення змін до договору за результатами переговорів сторін в частині коригування обсягів фактичного споживання товару споживачем без зміни ціни договору (пункт 5.6.2 договору).
- зміни встановлених згідно із законодавством органами державної статистики регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі.
Ціна за одиницю товару в таких випадках визначається за формулою зміни ціни за одиницю товару, вказаною в Додатку 2 до договору (п. 5.6.4).
Відповідно до п. 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
У додатку № 2 до договору сторони визначили розмір ціни за одиницю електричної енергії , як складової одиниці товару та формулу визначення ціни за одиницю товару.
01.04.2022 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої сторони доповнили договір пунктом 5.13.
17.08.2022 між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору, відповідно до якої керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та пунктом 13.3договору сторони дійшли згоди внести зміни та викласти п. 2.4 договору в наступній редакції: "Загальний прогнозний обсяг постачання (споживання) електричної енергії за цим договором не повинен перевищувати 4658928,579 кВт*г". За ціною 3,61199999745 грн з ПДВ спожито 1006134 кВт*год. Залишок за ціною 3,97 грн з ПДВ – 3652794,579 кВт*год.
Згідно з п. 3 додаткової угоди № 2 від 17.08.2022 нова (змінена) ціна застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця), а саме з 01.08.2022.
В обґрунтування наявності підстав для внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угод № 2 надано Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 01.08.2022 № 0-239, яким визначено, що середньозважена ціна на (РДН) за червень (в цілому) 2022 року - 2262,82 грн/МВт*год., за липень (в цілому) 2022 року - 2640,45 грн/МВт*год., коливання середньозваженої ціни електричної енергії за липень (в цілому) 2022 року відносно червня (в цілому) 2022 року +16,69 %.
06.10.2022 між сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору, відповідно до якої керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та пунктом 13.3 договору сторони дійшли згоди внести зміни та викласти п. 2.4 договору в наступній редакції: "Загальний прогнозний обсяг постачання (споживання) електричної енергії за цим договором не повинен перевищувати 4350037.07 кВт*г". За ціною 3,61199999745 грн з ПДВ спожито 1006134 кВт*год (на загальну суму 3634156,01грн з ПДВ). За ціною 3,97 грн з ПДВ спожито 199553 кВт*год (на загальну суму 792225,41 грн з ПДВ). Залишок за ціною 4,36 грн з ПДВ – 3144350,7 кВт*год (на суму 13709369,07 грн з ПДВ.
Згідно з п. 3 додаткової угоди № 3 від 06.10.2022 нова (змінена) ціна застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця), а саме з 01.10.2022.
В обґрунтування наявності підстав для внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угоді № 3 надано Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 12.09.2022 № 0-322/2, яким визначено, що середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на РДН за серпень (в цілому) 2022 року - 2993,06 грн/МВт*год., за І декаду вересня 2022 року - 3303,40 грн/МВт*год., коливання середньозваженої ціни електричної енергії за І декаду вересня 2022 року відносно серпня (в цілому) 2022 року +10,37 %.
07.10.2022 між сторонами укладено додаткову угоду № 4 до договору, відповідно до якої керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та пунктом 13.3 договору сторони дійшли згоди внести зміни та викласти п. 2.4 договору в наступній редакції: "Загальний прогнозний обсяг постачання (споживання) електричної енергії за цим договором не повинен перевищувати 4119701.54 кВт*г". За ціною 3,61199999745 грн з ПДВ спожито 1006134 кВт*год (на загальну суму 3634156,01грн з ПДВ). За ціною 3,97 грн з ПДВ спожито 199553 кВт*год (на загальну суму 792225,41 грн з ПДВ). За ціною 4,36 грн з ПДВ спожито 199783 кВт*год (на загальну суму 871053,88 грн з ПДВ). Залишок за ціною 4,73 грн з ПДВ – 2714231.54 кВт*год (на суму 12838315,19 грн з ПДВ).
Згідно з п. 3 додаткової угоди № 3 від 06.10.2022 нова (змінена) ціна застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця), а саме з 05.10.2022.
В обґрунтування наявності підстав для внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угод № 4 надано Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 29.09.2022 № 0-373, яким визначено, яким визначено, що середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на РДН за І декаду вересня 2022 року - 3303,40 грн/МВт*год., за II декаду вересня 2022 року - 35930,50 грн/МВт*год., коливання середньозваженої ціни електричної енергії за ІІ декаду вересня 2022 року відносно I декади вересня 2022 року +8,69%.
30.12.2022 сторони уклали додаткову угоду, відповідно до якої дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.01.2023 та викласти пункти 2.4, 3.1, 5.3, 14.1у новій редакції. 
01.01.2023 між сторонами укладено додаткову угоду № б/н до договору, відповідно до якої у зв`язку зі збільшенням регульованого тарифу на передачу, керуючись п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та пунктом 13.3 договору сторони дійшли згоди внести зміни та викласти п. 2.4 договору в наступній редакції: "Загальний прогнозний обсяг постачання (споживання) електричної енергії за цим договором не повинен перевищувати 4865533.92201 кВт*г". 
З 01.01.2023 вартість за одиницю становить 4,77 грн з ПДВ.
За ціною 3,61199999745 грн з ПДВ спожито 1006134 кВт*год (на загальну суму 3634156,01грн з ПДВ). 
За ціною 3,97 грн з ПДВ спожито 199553 кВт*год (на загальну суму 792225,41 грн з ПДВ). 
За ціною 4,36 грн з ПДВ спожито 161089 кВт*год (на загальну суму 702348,04 грн з ПДВ). 
За ціною 4,73 грн з ПДВ спожито 1372604 кВт*год (на суму 6492416,92 грн з ПДВ).
Залишок за ціною 4,77 грн з ПДВ – 2126153.92201 кВт*год (на суму 10141754,208 грн з ПДВ). 
На виконання умов договору відповідач поставив позивачу електроенергію у кількості 3225491 кВт/год на суму 13944691,24 грн, що підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії.
Позивач перерахував відповідачу кошти за поставлену електроенергію у розмірі 13944691,24 грн, на підтвердження чого надано відповідні копії платіжних доручень.
21.06.2023 на підставі наказу від 02.06.2023 №134 та направлення від 02.06.2023 №367, виданого начальником Східного офісу Держаудитслужби Довгим В.В., головний державний аудитор Східного офісу Держаудитслужби Ірина Тесля провела перевірку закупівель АТ "Дніпровська теплоелектроцентраль, інформація про які оприлюднена в електронній системі закупівель за № UA-2021-12-13-011389-с.
За наслідками перевірки 21.06.2023 складено акт №040406-25/1 перевірки закупівель АТ "Дніпровська теплоелектроцентраль".
Відповідно до висновків, зазначених у вказаному акті перевірки укладання додаткових угод № 2, № 3, № 4, від 01.01.2023 № б/н в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в частині збільшення ціни за одиницю товару понад 10% від ціни, визначеної в договорі без належного обґрунтування коливання ціни на ринку товару на певну дату), призвело до перевитрати (зайво сплачених) коштів АТ "Дніпровська теплоелектроцентраль" в сумі 2269027,75 грн.
Перерахунок наведено в Додатку 5 акта перевірки.
Також у вказаному акті зазначено, що висновки Черкаської торгово-промислової палати за своїм змістом відображають середньозважену ціну електричної енергії станом на певні проміжки часу та не доводять її коливання. У документі не визначено ринкової ціни на товар і її порівняння з ринковою ціною на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку , як у бік збільшення, так і у бік зменшення.
Аудитором зазначено, що внаслідок безпідставно укладених додаткових угод № 2, 3, 4 та від 01.01.2023 № б\н ціну електроенергії збільшено на 30,06% від первинної ціни.
З урахуванням викладеного, посилаючись на Акт перевірки та розрахунки до нього, позивач просить суд визнати недійсними додаткові угоди від 17.08.2022 № 2, від 06.10.2022 №3, від 07.10.2022 № 4, від 01.01.2023 № б/н до договору від 11.02.2022 року № 44/22 та стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в сумі 2 269 027,75 грн, відповідно до розрахунку, наведеного аудитором. 

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. Аналогічні положення містить ст. 20 Господарського кодексу України.
Одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, є визнання правочину недійсним, а загальні вимоги щодо недійсності правочину визначено статтею 215 цього Кодексу.
Згідно частини третьої статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 
Стаття 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. 
Частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Аналогічна позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 по справі №905/1227/17.
Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. 
У даній справі сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону "Про публічні закупівлі", який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.
В той же час, у додаткових поясненнях відповідач зазначив, що позивач не є замовником в розумінні Закону України "Про публічні закупівлі", а тому норми цього закону на позивача не розповсюджуються та до оскаржуваних додаткових угод не застосовуються.
Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" (тут і далі - в редакції, чинній на час укладення договору) (далі – Закон) замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать: юридичні особи та/або суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність в одній або декількох окремих сферах господарювання, визначених частиною другою цієї статті, та відповідають хоча б одній з таких ознак:
- органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування або іншим замовникам належить частка у статутному капіталі юридичної особи та/або суб`єкта господарювання в розмірі більше ніж 50 відсотків або такі органи чи інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі юридичної особи та/або суб`єкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради юридичної особи та/або суб`єкта господарювання;
- наявність спеціальних або ексклюзивних прав - прав, наданих у межах повноважень органом державної влади або органом місцевого самоврядування на підставі будь-якого нормативно-правового акта та/або акта індивідуальної дії, що обмежують провадження діяльності у сферах, визначених цим Законом, однією чи кількома особами, що істотно впливає на здатність інших осіб провадити діяльність у зазначених сферах. Не вважаються спеціальними або ексклюзивними права, що надані за результатами конкурсів (тендерів, процедур закупівель), інформація про проведення яких разом з критеріями відбору попередньо оприлюднювалася та була наявна у публічному доступі, можливість участі у таких конкурсах (тендерах, процедурах закупівель) не була обмежена та якщо надання таких прав здійснювалося на основі об`єктивних критеріїв.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 2 Закону Для цілей пункту 4 частини першої цієї статті діяльність в окремих сферах господарювання - діяльність, що здійснюється в одній або декількох із таких сфер, зокрема, забезпечення виробництва, передачі, розподілу, купівлі-продажу, постачання електричної енергії споживачам, диспетчерське управління та забезпечення відпуску електричної енергії до/з системи передачі/розподілу та забезпечення функціонування ринку електричної енергії "на добу наперед" і внутрішньодобового ринку електричної енергії та балансуючий ринок електричної енергії та організація купівлі-продажу електричної енергії на цих ринках.
Мінекономіки у листі від 04.06.2020 № 3304/32275-06 "Щодо замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання" зазначило, що Законом доповнено одну з ознак віднесення юридичної особи до замовників у сфері та розширено коло осіб, на яких поширюється дія Закону. 
Наприклад, якщо корпоративні права компанії Х, яка здійснює діяльність в одній із вказаних нижче сфер, належать іншій компанії Y, яка є її засновником (власником, акціонером) та сама при цьому є замовником у розумінні Закону, то така компанія Х теж вважатиметься замовником, за умови, що її засновнику (власнику, акціонеру) компанії Y належить частка у статутному капіталі в розмірі більше ніж 50 відсотків або її власник компанія Y володіє більшістю голосів у вищому органі чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради. У такому разі компанія Х буде вважатись замовником у сфері та має здійснювати закупівлі із застосуванням вимог цього Закону. Водночас визначення приналежності до замовників у сфері здійснюється юридичними особами та/або суб`єктами господарювання самостійно на підставі інформації, документів та наведених у Законі ознак. 
Отже, у разі якщо юридичні особи та/або суб`єкти господарювання здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, встановлених Законом, та одночасно відповідають хоча б одній з цих ознак, то такі суб`єкти є замовниками у сфері та мають здійснювати закупівлі з дотриманням вимог цього Закону.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником позивача є Міністерство палива та енергетики України.
Відповідно до Статуту позивача Товариство входить до Групи Нафтогаз у значенні цього терміну, наданому у пункті 1.7.1 цього Статуту. Інтереси Товариства співпадають з інтересами акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (ідентифікаційний код: 20077720) як власника домінуючого контрольного пакета акцій Товариства та корпоративного центру Групи Нафтогаз, що діє в інтересах всієї Групи Нафтогаз. Звітність Товариства включається до консолідованої звітності Групи Нафтогаз. Внутрішні документи Групи Нафтогаз є обов`язковими для Товариства після їх затвердження Наглядовою радою Товариства.
В свою чергу згідно з п. 1.7.3 Статут Група Нафтогаз – означає Товариство, акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 № 857 до статутного капіталу акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передано 99,9277 акцій позивача.
В свою чергу засновником та єдиним акціонером АТ "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" є держава в особі Кабінету Міністрів України.
Враховуючи вищевикладене, позивач є замовником в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону, а тому на спірні правовідносини сторін поширюється дія Закону.
Метою цього вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Відповідно до ч. 1 ст 41 договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).
Відповідно до положень частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
За змістом п. 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Таким чином системний аналіз положень статей 651, 652 ЦК України та положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 927/636/21, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22, від 16.02.2023 у справі №903/383/22).
Укладаючи 11.02.2022 договір № 44/22 про постачання електричної енергії споживачу, сторони обумовили усі істотні умови.
Так, виходячи з умов договору сторонами погоджено кількість електричної енергії – не більше 5020971,90 кВт/год, фактичну ціну товару – 3,61199999745 з ПДВ за 1кВт/год.
Як вбачається з додаткової угоди № 2 від 17.08.2022 до договору, останньою збільшено ціну за 1 КВт/год з 3,61199999745 з ПДВ за 1кВт/год до 3,97 грн з ПДВ за 1 кВт/год, та зменшено кількість електричної енергії – до 4658928,579 кВт/год. За наслідками укладення вказаної додаткової угоди № 2 від 17.08.2022, ціна за одиницю товару збільшилась на 9,9 %.
Тобто за вказаною додатковою угодою збільшення ціни на одиницю спірного товару відбулось у межах 10 %.
В той же час, досліджуючи питання правомірності укладення додаткової угоди № 2 від 17.08.2022 суд враховує позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 11.02.2026 у справі № 925/1282/23, від 28.01.2026 у справі № 925/783/24 та зазначає таке.
Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №912/1580/18, від 02.12.2020 у справі № 913/368/19, від 11.05.2023 у справі №910/17520/21).
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24).
Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму / вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2025 року у справі № 916/747/24).
Довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 926/3244/22).
В обґрунтування наявності підстав для внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угод № 2 надано Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 01.08.2022 № 0-239, яким визначено, що середньозважена ціна на (РДН) за червень (в цілому) 2022 року - 2262,82 грн/МВт*год., за липень (в цілому) 2022 року - 2640,45 грн/МВт*год., коливання середньозваженої ціни електричної енергії за липень (в цілому) 2022 року відносно червня (в цілому) 2022 року +16,69 %.
Дослідивши Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 01.08.2022 № 0-239, суд зазначає, що він не містить будь-якої інформації про факт коливання цін на електричну енергію у порівняні з моментом укладення договору (11.02.2022) та моментом звернення постачальника з пропозицією внести зміни до договору в частині зміни (збільшення) ціни на одиницю товару (01.08.2022), в ньому відображено коливання ціни за липень 2022 відносно червня 2022, а не відносно дати укладення договору.
Тобто, вказаний висновок не підтверджує коливання ціни електричної енергії в бік збільшення в період між укладенням договору і укладенням додаткової угоди № 2 від 17.08.2022, а тому не був належною та обґрунтованою підставою для укладення додаткової угоди № 2.
Більше того, умови укладеного між сторонами договору (п. 5.6.2) чітко встановлюють, що під коливанням ціни за одиницю товару на ринку слід розуміти будь-яку зміну ціни за одиницю товару у довідці, порівняно з ціною товару, визначеною в договорі, а не будь-яке коливання за будь-які місяці. 
Сам по собі факт коливання ціни на ринку в липні 2022 відносно червня 2022, враховуючи, що договір укладено в лютому, не міг бути правомірною підставою для внесення змін у договір.
В той же час, всупереч умовам договору, для укладення додаткової угоди до договору використано інформацію про коливання ціни в липні 2022 року порівняно з червнем 2022, а не порівняно з ціною товару, визначеною в договорі.
Більше того, суд зазначає, що поточна ціна електричної енергії, визначена в договорі, виходячи зі змісту додатку № 7 до договору, становила 2,65535999787 за 1 кВт без ПДВ (3,00999999787-0,009-0,34564), тобто 2655,3599 грн/МВт.год.
Згідно з інформацією, розміщеною на сайті АТ «Оператор ринку» oree.com.ua, середньозважена ціна електричної енергії РДН без ПДВ за місяць становила: у лютому 2022 - 2 127.23 грн/МВт.год; у березні 2022 - 2 299.33 грн/МВт.год; у квітні 2022 - 2 330.00 грн/МВт.год; у травні 2022 - 2 275.79 грн/МВт.год; у червні 2022 - 2 262.82 грн/МВт.год; у липні 2022 - 2 640.45 грн/МВт.год.
З викладеного вбачається, що станом на 01.08.2022 (дата звернення постачальника з листом про внесення змін до договору) ціна на електричну енергію не збільшилась у порівнянні з ціною, за якою постачальник постачав електричну енергію відповідно до укладеного договору, а тому законних підстав для укладення додаткової угоди № 2 від 17.08.2022 не було.
Отже, відповідачем не дотримано вимог щодо надання обґрунтування необхідності внесення змін до договору та документального підтвердження факту збільшення ціни в період між укладенням договору і укладенням додаткової угоди № 2, не зазначено та не доведено неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері.
Враховуючи наведене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що додаткова угода №2 від 17.08.2022 укладена з порушенням п. 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підлягає визнанню недійсною.
В подальшому сторонами укладено три додаткові угоди (від 06.10.2022, 07.10.2022, 01.01.2023) до основного правочину, за якими поступово збільшено вартість електричної енергії на 32,06 % від початкової ціни договору.
Так, додатковою угодою № 3 від 06.10.2022 сторони збільшили ціну за одиницю електричної енергії з 3,97 грн з ПДВ за 1 кВт/год до 4,36 грн з ПДВ за 1 кВт/год, тобто на 9,8 % від попередньої додаткової угоди та на 20,71% від початкової ціни договору.
В обґрунтування наявності підстав для внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угод № 3 надано Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 12.09.2022 № 0-322/2
Додатковою угодою № 4 від 07.10.22 сторони збільшили ціну за одиницю електричної енергії з 4,36 грн з ПДВ за 1 кВт/год до 34,73 грн з ПДВ за 1 кВт/год, тобто на 8,49 % від попередньої ціни та на 30,95% від початкової ціни договору.
В обґрунтування наявності підстав для внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угод № 4 надано Експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 29.09.2022 № 0-373
Додатковою угодою № б/н від 01.01.2023 сторони збільшили ціну за одиницю електричної енергії з 4,73 грн з ПДВ за 1 кВт/год до 4,77 грн з ПДВ за 1 кВт/год, тобто на 0,8 % від попередньої ціни та на 32,06 % від початкової ціни договору. 
Так, згідно пункту 7 частини 5 статті 41 Закону істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
У п. 5.6.4 договору сторони погодили, що ціна за одиницю товару може змінюватись у випадках, зокрема, зміни встановлених згідно із законодавством органами державної статистики регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі. Ціна за одиницю товару в таких випадках визначається за формулою зміни ціни за одиницю товару, вказаною в Додатку 2 до договору.
В той же час, в порушення зазначених приписів, у додатковій угоді б/н від 01.01.2023 лише зазначено, що з 01.01.2023 вартість за одиницю товар становить 4,77 грн з ПДВ, жодної формули визначення ціни саме в такому розмірі не зазначено, а тому неможливо встановити які саме складові змінено.
При цьому, хоча додатковою угодою від 01.01.2023 збільшено ціну за одиницю електричної енергії на 0,8 % від попередньої ціни, однак в загальному ціна за одиницю товару збільшилась на 32,06% від початкової ціни договору. Відповідач не обґрунтував належним чином необхідність збільшення ціни за 1 кВТ/год на +32,06%.
Суд зазначає, що з огляду на те, що додаткова угода № 2 від 17.08.2022 визнана судом недійсною, то в силу приписів ст. 216 ЦК України остання не створює юридичних наслідків. Тому при наданні оцінки змісту додаткової угоди №3, а також наступних додаткових угод, на предмет її відповідності вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", відсоткове співвідношення збільшення ціни за кожною додатковою угодою слід обчислювати від ціни товару, визначеної у договорі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, зроблено висновок, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі (пункт 56 постанови ВП ВС у справі № 922/2321/22).
Крім того, провадження у цій справі зупинялось до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24, а тому суд у цій справі застосовує правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.
У пунктах 139, 140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24 зазначено, що філологічне тлумачення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII унормовано на рівні не більше 10 %.
До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.
Отже, у постановах від 21.11.2025 у справі №920/19/24, від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Дотримання сторонами договору про закупівлю імперативних вимог пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що передбачає спосіб та порядок зміни ціни за одиницю товару, є обов`язковим. Відповідно, у разі порушення таких вимог можуть наставити правові наслідки, передбачені статтями 215, 216 ЦК України.
Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (стаття 13 Цивільного кодексу України).
Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, підприємець гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Продавець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору. В силу особливостей ціна на електричну енергію є динамічною, про що не міг не знати та не враховувати відповідач, проводячи свою діяльність на ринку та формуючи тендерну пропозицію щодо спірної закупівлі.
Таким чином, з викладеного вбачається, що додаткові угоди № 3 від 06.10.2022, № 4 від 07.10.2022 та № б/н від 01.01.2023 укладені з порушенням встановленого законом обмеження збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач звертаючись до позивача з пропозиціями внести відповідні зміни до договору (додаткові угоди № 3 та № 4) надавав Експертні висновки Черкаської торгово-промислових палат. Однак, вказані висновки не підтверджують коливання ціни товару на дату укладення додаткової угоди №3 в порівнянні з датою підписання додаткової угоди № 2, та відповідно коливання на дату укладення додаткової угоди № 4 у порівнянні з датою підписання додаткової угоди № 3. Аналогічно не обґрунтовано коливання ціни щодо додаткової угоди від 01.01.2023.
Крім того, постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (постанова Верховного Суду від 03.02.2026 у справі № 902/37/24).
В будь-якому випадку, враховуючи, що судом визнано недійсною додаткову угоду № 2 від 17.08.2022, при укладенні додаткових угод № 3, № 4, № б/н від 01.01.2023 порушено приписи пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо перевищення 10 % від ціни договору.
Більше того, додаткові угоди № 3 та № 4 укладені з різницею в 1 день, що не відповідає приписам п. 5.6.2 договору, в якому сторони погодили, що зміна ціни за одиницю товару може бути здійснена не частіше 1 (одного) разу протягом розрахункового періоду, встановленого у п. 5.8. договору та не раніше ніж через 30 (тридцять) календарних днів після укладення цього договору.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що додаткові угоди № 3 від 06.10.2022, № 4 від 07.10.2022, № б/н від 01.01.2023 також підлягають визнанню недійсними, як такі, що суперечать приписам ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Щодо посилання відповідача на Висновок експерта № 22/32-01-24, то суд зазначає, що, по-перше, наявність правових підстав для укладення додаткових угод про внесення змін мала бути підтверджена на момент звернення із пропозицією про внесення змін; по-друге, наданий відповідачем висновок не спростовує відсутність правових підстав для укладення спірних додаткових угод.
Отже, суд задовольняє позовні вимоги в частині визнання недійсними додаткових угод від 17.08.2022 № 2, від 06.10.2022 №3, від 07.10.2022 №4, від 01.01.2023 № б/н до договору від 11.02.2022 № 44/22 про постачання електричної енергії споживачу.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 2 269 027,75 грн, то суд зазначає таке.
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина 1 стаття 216 Цивільного кодексу України).
Велика Палата Верховного Суду у пункті 82 постанови від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зазначила, що грошові кошти (різниця між ціною за одиницю товару передбачена договором і додатковою угодою) є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути, що відповідає приписам статей 216, 1212 Цивільного кодексу України.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина 1 стаття 1212 Цивільного кодексу України).
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні (пункт 3 частина 3 стаття 1212 Цивільного кодексу України).
Недійсність додаткових угод № 2, № 3, № 4, № б/н від 01.01.2023 означає, що зобов`язання сторін регулюються договором, а саме з розрахунку 3,61199999745 грн з ПДВ за 1 кВт/год. 
Згідно з актами приймання-передачі електричної енергії, відповідач поставив, а позивач прийняв електричну енергію у кількості 3225491 кВт/год.
Враховуючи умови договору, позивач мав сплатити за отриману електричну енергію 11650473,48 грн (3,61199999745 грн *3225491 кВт/год).
В той же час, як вбачається з долучених до матеріалів справи платіжних доручень, позивачем сплачено за поставлену електроенергію грошові кошти у розмірі 13944691,24 грн.
Відповідно кошти у сумі 2294217,76 грн отримані відповідачем безпідставно.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Таким чином, грошові кошти в сумі 2294217,76 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.
В той же час, позивач заявив до стягнення 2 269 027,75 грн, посилаючись на розрахунок аудитора.
Із вказаного розрахунку вбачається, що він здійснений урахуванням змін тарифів на послуги з передачі електричної енергії згідно постанови НКРЕКП №1788 від 21.12.2022.
Так, аудитором визначено, що позивач мав сплатити за поставлену електроенергію 11675663,53 грн із розрахунку: 2619495 кВт/год* 3,61199999745 грн =9461615,94 грн; та 605996 кВт/год*3,653567997 грн= 2214047,59 грн. Всього 11675663,53 грн. Різниця (зайво сплачені грошові кошти) – 2269027,75 грн.
Однак, як зазначив суд вище, враховуючи умови договору та визнання недійними додаткових № 2, № 3, № 4, № б/н від 01.01.2023 відповідач безпідставно отримав 2294217,76 грн. З огляду на положення ч.2 ст.237 ГПК України, у відповідності до якої при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають грошові кошти в сумі 2269027,75 грн в межах заявлених вимог.
Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
З огляду на викладене суд зазначає, що ним надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникли під час вирішення даного спору, а інші доводи учасників процесу не спростовують висновків суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

ВИСНОВКИ СУДУ.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ" про визнання недійсними додаткових угод від 17.08.2022 № 2, від 06.10.2022 №3, від 07.10.2022 №4, від 01.01.2023 № б/н до договору від 11.02.2022 № 44/22 про постачання електричної енергії споживачу та стягнення 2269027,75 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати недійсною додаткову угоду від 17.08.2022 № 2 до договору від 11.02.2022 № 44/22 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум".
Визнати недійсною додаткову угоду від 06.10.2022 №3 до договору від 11.02.2022 № 44/22 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум".
Визнати недійсною додаткову угоду від 07.10.2022 №4 до договору від 11.02.2022 № 44/22 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум".
Визнати недійсною додаткову угоду від 01.01.2023 № б/н до договору від 11.02.2022 № 44/22 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум".
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГУМ" (03186, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Антонова, будинок 5, ЛІТЕРА А, офіс 320, ідентифікаційний код 39568531) на користь Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" (51925, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, вулиця Заводська, будинок 2, ідентифікаційний код 00130820) грошові кошти в сумі 2269027,75 грн та 44771,42 грн судового збору. 
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено: 01.05.2026.

Суддя С.О. Турчин