Справа №345/1790/26 
Провадження № 2/345/1707/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
27.04.2026 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду м. Калуша у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
ВСТАНОВИВ:
13.03.2026 р. представник ТОВ «КОШЕЛЬОК» Гурський Г.Ю. звернувся до суду з вищенаведеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2879511433-446660 від 27.08.2021 в розмірі 10 140,00 грн., що складається з: заборгованість за сумою кредиту: 3 000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування позикою: 7 140,00 грн., судовий збір в сумі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 10 000,00 грн. 
Свої вимоги мотивує тим, що 27.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2879511433-446660 у електронній формі із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема Цивільного кодексу України та Законів України «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн., які були перераховані на банківську картку, зазначену відповідачем при укладенні договору, що підтверджується відповідними платіжними документами. У свою чергу відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування ним у строки та на умовах, визначених договором. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлений строк не повернув та проценти за користування кредитом не сплатив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на день звернення до суду становить 10 140,00 грн. Позивач зазначає, що договір було укладено шляхом акцепту відповідачем публічної оферти в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті позивача із використанням одноразового ідентифікатора, надісланого на номер телефону відповідача, що підтверджує волевиявлення останнього на укладення договору та прийняття його умов. Крім того, відповідач після отримання кредитних коштів не скористався правом відмови від договору протягом встановленого законом строку, що свідчить про прийняття ним умов договору та виникнення відповідних зобов`язань. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права та стягнення заборгованості, а також понесених судових витрат
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.03.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, даною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача про витребування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо банківської картки на ім`я   ОСОБА_1 .
Представник позивача ТОВ «КОШЕЛЬОК» Гурський Г.Ю. в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без участі позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, не проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Відзивів на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог до суду не направив.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена у позовній заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Судом встановлено, що 27.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2879511433-446660 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи позивача.
Укладення договору відбулося шляхом реєстрації відповідача в особистому кабінеті на веб-сайті позивача із зазначенням персональних даних, номера телефону НОМЕР_1 , електронної пошти та реквізитів банківської картки. Після формування індивідуальної оферти відповідачу було направлено SMS-повідомлення на вказаний номер телефону із одноразовим ідентифікатором 6728, який був використаний останнім для підписання договору, що свідчить про акцепт умов договору та належне волевиявлення відповідача на його укладення.
Відповідно до умов договору, позивач зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн., а відповідач - повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у строки та на умовах, визначених договором.
Судом встановлено, що 27.08.2021 року позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі та перерахував грошові кошти у сумі 3 000,00 грн. на банківську картку відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується наданими доказами, а саме повідомленням ТОВ «ТАС ЛІНК» про те, що 27.08.2021 року через платіжну систему ТОВ «ТАС ЛІНК» було здійснено успішне зарахування кредитних коштів на банківську картку відповідача № НОМЕР_2 у сумі 3 000,00 грн, дата та час проведення операції - 27.08.2021 о 14:15:55, ідентифікатор (Order ID) транзакції - 48e612fe-e363-4118-8674-6128c9695b87, із призначенням платежу: «Видача кредитних коштів, Договір позики № 2879511433-446660.
Також належність банківського рахунку відповідачу та отримання ним 27.08.2021 коштів у сумі 3 000,00 грн. підтверджується інформацією, яка надана АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на вимогу суду.
Згідно з умовами договору, початковий строк користування кредитом становив 20 календарних днів - з 27.08.2021 року по 16.09.2021 року включно, протягом якого застосовувалась дисконтна процентна ставка у розмірі 2 % на добу.
Судом встановлено, що у зазначений строк відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення кредиту та сплати процентів. У зв`язку з цим, відповідно до пунктів 3.6-3.8 договору, настала відкладальна обставина - продовження строку користування кредитом.
Таким чином, строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів, а саме з 16.09.2021 року по 14.12.2021 року, із застосуванням базової процентної ставки у розмірі 2,2 % на добу.
У період з 16.09.2021 року по 14.12.2021 року відповідач продовжував користуватися кредитними коштами, однак зобов`язання щодо їх повернення та сплати процентів не виконав, що призвело до нарахування процентів відповідно до умов договору.
Після закінчення продовженого строку кредитування - 14.12.2021 року - відповідач кредит та нараховані проценти не повернув, у зв`язку з чим за ним утворилась прострочена заборгованість.
Станом на момент звернення позивача до суду - 13.03.2026 року - загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 2879511433-446660 становить 10 140,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 7 140,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Отже, підписаний відповідачем кредитний договір за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора вважається таким, що укладений та не суперечить вимогам законодавства.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що 27.08.2021 року відповідач уклав електронний договір про надання коштів у позику № 2879511433-446660, а також підписав паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису - одноразового ідентифікатора 6728, після чого отримав від ТОВ «КОШЕЛЬОК» кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн, які були перераховані на його картковий рахунок.
Вказане підтверджує також правова позиція, викладена у постанові ВС від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами, передбаченими вимогами чинного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідач свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх повне або часткове спростування.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 гривень.
Також представник позивача просить стягнути судові витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Вирішуючи дане клопотання по суті зазначає наступне.
Так, положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До позовної заяви позивачем надано договір про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року, акт №1 приймання-передачі правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року від 20 січня 2026 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, додаток до договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року від 10 жовтня 2025 року.
При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст. 19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 10 000,00 грн. є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 4 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. На переконання суду, в даному випадку такий розмір витрат на правничу допомогу буде достатнім, пропорційним і справедливим, а також не становитиме надмірного тягара для відповідачів.
На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» (ЄДРПОУ: 40842831, адреса: 08135, Київська обл., Бучанський р-н, с. Чайки, вул. Антонова, 8А) заборгованість за кредитним договором № 2879511433-446660 від 27.08.2021 в розмірі 10 140,00 грн., що складається з: заборгованість за сумою кредиту: 3 000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування позикою: 7 140,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» (ЄДРПОУ: 40842831, адреса: 08135, Київська обл., Бучанський р-н, с. Чайки, вул. Антонова, 8А) сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 4 000,00 грн. 
За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: