ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/10407/25 Суддя першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Файдюка В.В.,
суддів - Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФ в Черкаській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач-2, ГУ ПФ в Одеській області) про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.09.2025 №232350006993 про відмову у здійсненні нарахування ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 2300-0602-8/7168 від 30.01.2024 та № 2300-0602-8/7167 від 30.01.2024;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 26.07.2025 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 2300-0602-8/7168 від 30.01.2024 та № 2300-0602-8/7167 від 30.01.2024.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 позов задоволено повністю.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на поновлення виплати пенсії після звільнення з державної служби у розмірі, який був визначений на час призначення такої у січні 2024 року до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823, норми якої мають застосовуватися з 01.01.2024, що підтверджено, зокрема, рішенням суду у справі №580/10998/24, яке набрало законної сили. Відтак, за висновками суду, належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача-1 здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця виходячи з розміру, в якому вона була призначена.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Свою позицію обґрунтовує тим, що судом безпідставно покладено на ГУ ПФ в Черкаській області обов`язок з перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки спірне рішення про відмову у перерахунку приймалося ГУ ПФ в Одеській області, що свідчить про відсутність порушеного відповідачем-1 права позивача. Наголошує, що рішення суду у справі №580/10998/24 не покладає жодних обов`язків на ГУ ПФ в Одеській області, а оскаржуване судове рішення не відповідає нормам процесуального права та допускає втручання у дискреційні повноваження територіального органу Пенсійного фонду України.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.01.2026 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, зокрема, про те, що відповідачі помилково посилаються на норми законодавства, які не були чинними на час призначення позивачу пенсії, а відтак не можуть бути застосовані у подальшому при відновленні її виплати.
Відзиву на апеляційну скаргу від ГУ ПФ в Одеській області не надійшло.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2026 продовжено строк розгляду справи та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження з 05.05.2026.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФ в Черкаській області та з 30.01.2024 отримувала пенсію за Законом №3723-ХІІ у розмірі 23 528,21 грн, виходячи з 60% заробітку.
У подальшому, починаючи з 17.04.2024, у зв`язку з призначенням на посаду головного спеціаліста з питань режимно-секретної роботи за строковим трудовим договором відповідно до ч. ч. 5-9 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», позивачу припинено виплату пенсії, призначену за Законом №3723-ХІІ, та здійснювалася виплата пенсії у розмірі, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Матеріали справи свідчать, що ГУ ПФ в Черкаській області листом від 08.10.2024 повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із прийняттям 12.07.2024 постанови Кабінету Міністрів України №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», яка застосовується з 01.01.2024, пенсія позивача за віком, призначена відповідно до Закон №3723-ХІІ, приведена у відповідність до законодавства та після припинення роботи на державній службі її розмір до виплати складатиме 11 992,26 грн.
У зв`язку з цим ОСОБА_1 11.10.2024 звернулася до ГУ ПФ в Черкаській області із заявою, в якій просила здійснити нарахування та виплату пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-хІІ у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної у довідках, виданих ГУ ПФ в Черкаській області від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167.
За принципом екстериторіальності розгляд указаної заяви здійснювало ГУ ПФ в Дніпропетровській області, яке рішенням від 18.10.2024 №232350006993 відмовило позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням нових довідок за грудень 2023 року, оскільки відповідно до п. 4-1 Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622), у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» (далі - Постанова №823), яка застосовується з 01.01.2024, для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 року в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням:
посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом);
розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Про прийняте рішення позивача повідомлено листом відповідача-1 від 24.10.2024 №2300-0206-8/78595.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 у справі №580/10998/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.10.2024 №232350006993 про відмову у здійсненні нарахування ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167.
Водночас, оскільки на час звернення до суду із позовом у справі №580/10998/24, а також розгляду цього спору судом першої інстанції та апеляційного перегляду рішення позивач продовжував працювати на посаді державної служби, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не мав права на виплату пенсії у цей період за Законом №3723-ХІІ, тому суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФ в Черкаській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.10.2024 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідках ГУ ПФ в Черкаській області від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167.
У подальшому, наказом ГУ ПФ в Черкаській області від 25.07.2025 №392-О позивачу припинено державну службу та звільнено її з 25.07.2025 з посади головного спеціаліста з питань режимно-секретної роботи за угодою сторін, що підтверджується записом №30 у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .
Матеріали справи свідчать, що 27.08.2025 позивач звернулась до ГУ ПФ в Черкаській області із заявою, в якій просила у зв`язку із звільненням з державної служби призначити та здійснити нарахування та виплату пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 60% заробітку на підставі довідок ГУ ПФ в Черкаській області від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та від 30.01.2024 №2300-0602-8/7167 та з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 у справі №580/10998/24.
За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснювався ГУ ПФ в Одеській області, яке рішенням від 03.09.2025 №232350006993 відмовило у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії державного службовця, оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 у справі №580/10998/24 не зобов`язує вчинення певних дій.
Про прийняте рішення ОСОБА_1 повідомлено листом ГУ ПФ в Черкаській області від 08.09.2025 №2300-0206-8/69624.
На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 19, 46, 58 Конституції України, ст. 37 Закону №3723-XII, ст. 90, п. п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VII (далі - Закон №889-VІІІ), Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622), постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» (далі - Постанова №823), суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що право на отримання пенсії державного службовця у визначеному розмірі позивач набув до набрання чинності Постановою №823.
З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.
До 01.05.2016 діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених ст. 37 Закону № 3723-VIII.
У силу вимог статті 37 Закону № 3723-VIII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VІІІ), у зв`язку з чим втратив чинність Закон № 3723-VIII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.
За правилами пунктів 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону № 3723-ХІІ від 19.12.1993 передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Як було встановлено раніше та не заперечується учасниками справи, пенсія за Законом №3723-ХІІ призначена позивачу 23 528,21 грн, що складає 60% заробітку, зазначених у довідці від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 31.12.2023 та довідці від 30.01.2024 №2300-0602-8/7167 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року.
Указані вище довідки для призначення пенсії державного службовця видані ГУ ПФ в Черкаській області за формами, затвердженими постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, що також не спростовується учасниками справи.
Колегією суддів враховується, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб.
Пунктом 2 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020, чинній на момент призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ) передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»:
мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно з п. 3-1 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020) державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Як передбачено пунктом 5 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020) форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020) у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.
Згідно з пунктом 7 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020) у всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Водночас, 20.07.2024 набрала чинності Постанова № 823, якою затверджені зміни до Порядку № 622.
За нормами пункту 3 Постанови № 823 остання постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.01.2024.
Так, Постановою № 823 Порядок № 622 доповнено пунктом 4-1, який передбачає, що для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 01.01.2024 в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням:
посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом);
розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Розмір посадового окладу визначається за останньою займаною особою посадою державної служби, передбаченою штатним розписом державного органу, на дату звільнення або звернення особи за призначенням пенсії.
Особам, які працювали на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, і мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, починаючи з 1 січня 2024 р. за вибором таких осіб визначається в середньомісячних сумах за період з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи або за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше 1 січня 2024 р., визначених за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) державної служби у штатному розписі державного органу, встановленою на основі класифікаційного коду, в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за визначеним класифікаційним кодом. При цьому для осіб, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 р. у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 1;
розміри виплат, зазначених в абзаці третьому цього пункту, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 2;
середньомісячний розмір виплат, визначений за вибором особи, відповідно до абзацу п`ятого цього пункту, за формою згідно з додатком 3.
Також Постановою № 823 Порядок № 622 доповнено пунктом 4-2, який передбачає, що для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 р. № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4;
розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5;
розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
Пунктом 5 Порядку № 622 у редакції Постанови № 823 передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що, як правильно підкреслено судом першої інстанції, на момент призначення позивачу 30.01.2024 пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ указані вище зміни до Порядку № 622 внесені не були.
Водночас, форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», затверджені постановою Правління пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 (далі - Постанова № 3-1), а саме:
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Як вже зазначаюся вище, з 30.01.2024 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ у розмірі 23 528,21 грн. Зазначену пенсію призначено щомісячно та довічно.
При цьому, як було встановлено раніше, відповідач-1 обчислив пенсію позивача на підставі довідок від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167, які були додані до заяви про призначення пенсії згідно Закону №3723-ХІІ, складені відповідно до вказаної Постанови № 1-3 та відповідали затвердженій формі, а також були враховані відповідачем-1 під час призначення пенсії 30.01.2024.
Колегією суддів враховується, що, починаючи з 17.04.2024 у зв`язку з поверненням на державну службу позивачу припинено виплату пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ, замість цього з цієї дати ОСОБА_1 виплачується пенсія за віком у розмірі, визначеному на загальних підставах.
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» з 1 жовтня 2017 р. пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім пенсій осіб з інвалідністю I і II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу», а також на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», поновлюється.
Отже, як правильно підкреслено судом першої інстанції та наголошено у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 у справі №580/10998/24, останній має право на поновлення виплати пенсії після звільнення з державної служби у розмірі, який йому був визначений на час призначення такої (у спірному випадку 23 528,21 грн).
Однак, у подальшому, як зазначено у листі ГУ ПФ в Черкаській області від 08.10.2024, пенсія ОСОБА_1 приведена у відповідність до законодавства та після припинення роботи на державній службі розмір пенсійної виплати становитиме 11 992,26 грн за правилами Порядку №622 у редакції Постанови №823.
Разом з тим, Шостий апеляційний адміністративний суду постанові від 29.04.2025 у справі №580/10998/24 визнав необґрунтованим застосування ГУ ПФ в Черкаській області та ГУ ПФ в Дніпропетровській області з 01.01.2024 Постанови № 823, якою внесено зміни до Порядку № 622, оскільки вказана постанова набрала чинності 20.07.2024, у той час, як позивачу було призначено пенсію за Законом №3723-ХІІ у січні 2024 року.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
У рішенні Конституційного Суду України № 1-зп від 13.05.1997 «Про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата)» вказано, що закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Відповідно до частини третьої статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 № 3-рп/2001 вказав на те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 № 8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 № 580/6509/23, зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.
Натомість, після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови № 823 розмір пенсії позивача зменшений відповідачем-1 з 23 528,21 грн до 11 992,26 грн.
При цьому, попри те, що ОСОБА_1 зверталася із заявою про здійснення нарахування пенсії державного службовця за довідками, на підставі яких таку пенсію було призначено у січні 2024 року, ГУ ПФ в Дніпропетровській області рішенням від 18.10.2024 №232350006993 відмовило взагалі у врахуванні таких довідок і таке рішення визнано протиправним та скасовано постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 у справі №580/10998/24 з наведених вище підстав.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що, відмовивши у врахуванні при обчисленні пенсії позивача, призначеної у січні 2024 року за Законом №3723-ХІІ, довідок від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167, відповідач-2 діяв протиправно, у зв`язку з цим його рішення від 03.09.2025 №232350006993, в якому взагалі не враховані висновки суду у справі №580/10998/24, є протиправним та підлягає скасуванню.
За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФ в Одеській області від 03.09.2025 №232350006993.
Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФ в Черкаській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 з 26.07.2025 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідках ГУ ПФ в Черкаській області від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Як свідчать матеріали справи, зокрема, відомості трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , з 17.04.2024 призначена на посаду головного спеціаліста з питань режимно-секретної роботи ГУ ПФ в Черкаській області за строковим трудовим договором відповідно до ч. ч. 5-9 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». У свою чергу, наказом ГУ ПФ в Черкаській області від 25.07.2025 №392-О позивачу припинено державну службу та звільнено її з 25.07.2025 з посади головного спеціаліста з питань режимно-секретної роботи за угодою сторін
Колегією суддів враховується, що за вже згаданими вище нормами абзацу 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», поновлюється.
За таких обставин, оскільки на час звернення до суду із вказаним позовом позивач припинила працювати на посаді державної служби, то у неї виникло право на поновлення виплати пенсії, призначеної за Законом №3723-ХІІ, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для покладення на ГУ ПФ в Черкаській області обов`язку із здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 26.07.2025 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідках ГУ ПФ в Черкаській області від 30.01.2024 №2300-0602-8/7168 та №2300-0602-8/7167.
Щодо посилання апелянта на те, що судом покладено такі обов`язки на неналежного відповідача, позаяк ГУ ПФ в Черкаській області не приймало спірне рішення про відмову у перерахунку пенсії, колегія суддів зазначає, що в аналогічних за змістом правовідносинах Верховним Судом саме на орган призначення було покладено обов`язок з перерахунку та виплати пенсії (постанова від 12.02.2025 у справі №580/6600/24).
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк 

Судді О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев

Повне судове рішення складено 05 травня 2026 року.