11.05.2026 
ЄУН 389/2059/25
провадження № 2/389/557/25

Р І Ш Е Н Н Я
заочне
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

11 травня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд 
Кіровоградської області 
у складі: головуючого - судді Українського В.В.
за участю секретаря судового засідання Гой І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні суду у місті Знам`янка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, 
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 16.05.2007, попередньо домовившись про всі істотні умови договору купівлі продажу житлового будинку з надвірними будівлями, ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 кошти за спірний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а він у свою чергу надав розписку, де зазначив, що отримав за продаж будинку кошти в сумі одна тисяча дев`ятсот доларів США та зобов`язався до 16 травня 2010 року оформити спадкові права на будинок після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з подальшим належним оформленням договору купівлі - продажу у нотаріуса та передав ключі від будинку.
У будинку з травня 2007 року проживали батьки ОСОБА_1 : ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 10.05.2007 видане на підставі рішення Трепівської сільської ради від 02.10.2006 №47 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідач повідомив ОСОБА_1 , що звернувся до нотаріуса з питанням оформлення права власності в порядку спадкування на спірний будинок, але це займе певний час, враховуючи, що батькам терміново потрібно було житло, позивач повністю сплатила кошти за будинок, заселила батьків і почала чекати, коли вони належним чином у нотаріуса оформлять договір купівлі - продажу, попередньо узгоджена дата була 16 травня 2010 року. Після 16 травня 2010 року ОСОБА_1 почала розшукувати ОСОБА_2 , але його номер телефону, який був відомий, не активний, де він проживає, як його знайти позивач не знає, тому не має жодної можливості належним чином переоформити право власності на житловий будинок на себе.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, вимоги позову підтримала та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень та відзив на позовну заву не подав і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим, згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводився заочно.
Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.
Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 домовилася із ОСОБА_2 про купівлю в нього житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . На досягнення домовленості продавець передав у власність, а покупець прийняв нерухоме майно, покупець сплатив продавцеві вартість будинку в розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) доларів США. Продавець написав розписку про отримання коштів в повному обсязі в присутності свідка 14 травня 2007 року. Також написав про продаж належного йому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . Зобов`язався після оформлення спадщини оформити договір купівлі-продажу до 16 травня 2010 року. 
Житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 10.05.2007 видане на підставі рішення Трепівської сільської ради від 02.10.2006 №47, реєстраційним посвідченням Знам`янського бюро технічної інвентаризації від 10.05.2007 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Відповідно до довідок виконавчого комітету Трепівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 2009 та 2014 років встановлено, що за адресою будинок АДРЕСА_1 постійно проживала та була зареєстрована ОСОБА_7 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 до дня смерті. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії НОМЕР_2 . ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ). ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ). 
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Знам`янської районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після його смерті. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся син ОСОБА_2 , інші спадкоємці не встановлені, свідоцтва про права на спадщину не видавалися.
Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 
Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). 
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).
Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі – продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. 
Відповідно до ч.1 ст.629, ч.1 ст.638, ч.4 ст.639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, але даний вид договору підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.
За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК).
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК).
Нотаріальне посвідчення правочинів, що вчиняються у письмовій формі, є обов`язковим лише у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 209 ЦК).
Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК (в редакції Закону від 11 лютого 2010 р. N 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України») права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону. Державна ж реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 року зазначеним законом скасована.
У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК).
Згідно зі ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. 
Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.
При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.
Позивачами доведено існування таких обставин, тому що ухилення продавця від нотаріального посвідчення договору в період строку домовленості такого посвідчення договору виключає будь-яку можливість такого посвідчення.
Пунктом 9 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Враховуючи вищевикладене, те, що фактично між продавцем та покупцем укладено договір купівлі-продажу будинку, де сторони досягли всіх істотних умов і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме продавець отримав грошові кошти за продаж майна, а позивач, в свою чергу, повністю розрахувався з продавцем та прийняла нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв`язку з ухиленням продавця від такого посвідчення, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 263, 265, 273, 280-288, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач ОСОБА_8 останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП.

Суддя В.В.Український