Справа № 296/2937/23
2/296/1119/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Анциборенко Н.М.,
за участю секретаря судового засідання Дзендзеловської К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ: 

30.03.2023 КП “Житомиртеплокомуненерго” Житомирської міської ради звернулося до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості і просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення та постачання теплової енергії у розмірі 35 088 грн 49 коп та витрати на оплату судового збору у розмірі 2 684, 00 грн.
В обґрунтування позовної вимоги позивач зазначає, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якої є відповідачі, забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. З 01.05.2017 року по 01.02.2023 року відповідачі не сплачував у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 35 088, 49 грн. 
Враховуючи вищевикладене представник позивача просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 14.04.2023 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.24).

05.10.2023 відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про застосування позовної давності (а.с.40-41).
Зазначає, що КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради зазначається про існування на момент подання позову боргу за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі 35 088 грн 49 коп.
Повідомляє, що заявлену позову вимогу не визнає.
Згідно рахунків КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської рад, вкинутих у поштову скриньку, вбачається, що в дійсності нараховано за період з жовтня 2020 року по лютий 2023 року суми нарахувань такі як зазначаються в Таблиці розрахунку і складають в сумі 15153 гривні, що підтверджується копіями рахунків за період з жовтня 2020 року по лютий 2023 року, які додаються.
За вказаний період сплачено 9778, 7 гривень, що підтверджується копіями квитанцій за період з жовтня 2020 року по лютий 2023 року, які додаються.
Відтак борг за період часу з жовтня 2020 року по лютий 2023 року із врахуванням сплачених сум складає 5375, 3 гривень.
Позовні вимоги КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради у справі № 296/2937/23 не можуть бути задоволені відповідно до норм ст.267 ЦК України за спливом позовної давності.
За таких обставин обгрунтовано заявляється щодо позовних вимог КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про стягнення боргу за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі 35 088 грн 49 коп вимога про застосування позовної давності, оскільки позовна вимога заявлена щодо нарахувань за межами трирічного строку позовної давності і про застосування позовної давності подається заява до суду.
Тому просить постановити у справі № 296/2937/23 рішення, яким відмовити в задоволенні позову КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про стягнення боргу за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі 35 088 грн 49 коп в частині, що перевищує 5 375, 3 гривень реального боргу за спливом позовної давності, застосувавши щодо позовних вимог КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської в частині, що перевищує 5 375, 3 гривень реального боргу за останній період тривалістю в три роки позовну давність.

05.10.2023 відповідачем ОСОБА_3 подано письмові пояснення (а.с.61-62) аналогічні поданим в заяві про застосування позовної давності.

10.10.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.67).
Зазначає, що відповідачем подано заяву, в якій відповідач просить застосувати строки позивної давності.
З даними твердженнями відповідача КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради категорично не згодне.
Щодо строків позовної давності зазначає, що згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 Цивільного кодексу України).
Крім того, відповідно до ст.259 Цивільного кодексу України - "Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі". Пунктом 9.1 Договору про надання послуг із централізованого теплопостачання від 24.11.2014 визначено, що строк позовної давності за даним договором становить 5 років.
Так у жовтні місяці 2020 року відповідачем сплачено 500 грн (проте нараховано лише 239, 91 грн), у травні місяці 2021 року відповідачем сплачено 500 грн (проте нарахування в даний місяць не проводилося), у липні місяці 2022 року відповідачем сплачено 1500 грн (проте нарахування в даний місяць не проводилося). Тобто відповідач вчинив дії, що відповідно до ч.1 ст.264 Цивільного кодексу України та висновку Верховного Суду постанова від 07 червня 2018 року справа №668/8830/15-ц свідчать про визнання боргу.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, строк дії якого неодноразово продовжувався. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функції, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.
Законом України від 17 березня 2020 року № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобіганні коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину з в`язку з поширенням коронавірусу хвороби (COVID-19)».
З огляду на вищевикладене вважає, що строк позовної давності продовжено на строк дії карантину, тому перебіг строку позивної давності починається з 12 березня 2017 року (з 12 березня 2020 року встановлено карантин - 3 роки позовної давності).
Таким чином позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Крім того, відповідно до частини 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Зважаючи на запровадження в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану та з 12 березня 2020 року карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COV1D-19) вважає, що не пропущено строк позовної давності, у зв`язку з продовженням такого строку згідно законодавства та неможливості пред`явлення позову під час активних воєнних дій. 

04.12.2024 та 07.10.2025 представником відповідача ОСОБА_3 – адвокатом Левчук Т.В. подано письмові промови (а.с.113-118, 164-165) аналогічно поданим в заяві про застосування позовної давності та письмових поясненнях. 

У судове засідання представник позивача не з`явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.63, 106, 112, 140, 177, 181).

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 та адвокат Левчук Т.В. не з`явилися, згідно поданої через канцелярію суду заяви просять розглядати справу у їх відсутність, просять позовні вимоги задовольнити частково (а.с.61-62).

У судове засідання відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.26, 29-30, 35, 36-37, 70-71, 72-73, 76, 77, 82-83, 84-85, 93, 94, 98, 100, 103-104, 126-127,128-129, 134-135, 136-137, 149-150, 153-154,158-159, 162-163,171-172, 175-176 187-188, 189-190).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.12-13) відповідачі є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
З копії договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 24.11.2014 року вбачається, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором (а.с.9-11).
Відповідно до п.9.1. Договору строк позовної давності за даним договором становить п`ять років.
У підтвердження своїх вимог позивачем надано розрахунок заборгованості, згідно якого з травня 2017 позивачем нараховується відповідачам плата за послуги з централізованого опалення та заборгованість станом на 01.02.2023 року складає 35088, 49 грн (а.с.6-8).
У підтвердження своїх вимог відповідачем ОСОБА_3 надано розрахунок заборгованості та копії квитанцій за період з жовтня 2020 року по лютий 2023 року, згідно яких за вказаний період відповідачами сплачено 9778, 7 гривень заборгованості (а.с.42, 43-59).

Відповідно до ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно ч.1 ст.10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Частинами 2, 3 та 5 ст.21 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" передбачено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилими приміщеннями в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Нормами статтей 257, 267 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Разом з тим, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.1, 3 ст.264 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи відповідачами частково сплачувалися кошти за послуги з централізованого опалення, внаслідок чого в силу положень ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривався та починався заново після такого переривання.
Згідно з розрахунком заборгованості здійснювались платежі за послуги централізованого опалення (постачання теплової енергії), а саме у жовтні місяці 2020 року сплачено 500 грн, у грудні місяці 2020 року сплачено 400 грн, у березні місяці 2021 року сплачено 522, 70 грн, у квітні місяці 2021 року сплачено 506, 00 грн, у травні місяці 2021 року сплачено 500 грн, у липні місяці 2021 року сплачено 500 грн, у жовтні місяці 2021 року сплачено 500 грн, у грудні місяці 2021 року сплачено 550 грн, у червні місяці 2022 року сплачено 1500 грн, у вересні місяці 2022 року сплачено 1500 грн, у грудні місяці 2022 року сплачено 300 грн. Тобто вчинено дії, що відповідно до ч.1 ст.264 Цивільного кодексу України та висновку Верховного Суду постанова від 07 червня 2018 року справа №668/8830/15-ц свідчать про визнання боргу.

Крім того, вбачається, що відповідачі здійснювали оплату у більшому розмірі ніж нараховувалася у відповідний місяць, а також тоді, коли нарахування взагалі не здійснювалось позивачем, що також свідчить про визнання боргу, в тому числі за минулий період. 

При цьому Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, строк дії якого неодноразово продовжувався та на час ухвалення рішення у справі карантин в Україні продовжено до 30.04.2023 року (постанова Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423).
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Разом з тим Законом України від 15 березня 2022 року №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17 березня 2022 року, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час.

З огляду на викладене, а саме неодноразове переривання перебігу позовної давності внаслідок оплати послуг централізованого опалення та початку перебігу позовної давності заново, а в подальшому продовження законодавчими актами України визначеного статтею 257 ЦК України строку загальної позовної давності на строк дії карантину та дії в Україні воєнного стану, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності та відмови з огляду на дану обставину у задоволенні заяви про застосування строку позовної давності.
Враховуючи те, що квартира, належна відповідачам, забезпечується послугами централізованого опалення, однак, відповідачі порушують свій обов`язок щодо оплати наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у розмірі 35088, 49 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально, а саме в сумі 2684, 00 грн.

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства “Житомиртеплокомуненерго” Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення та постачання теплової енергії у розмірі 35 088 (тридцять п`ять тисяч вісімдесят вісім) грн 49 коп та судові витрати у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач:
КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради,
м.Житомир, вул. Київська, буд.48

Відповідач:
ОСОБА_1 ,
АДРЕСА_1 

ОСОБА_2 ,
АДРЕСА_1 

ОСОБА_3 ,
АДРЕСА_1 

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко