Справа№464/1399/26 
пр.№ 3/464/760/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2026 суддя Сихівського районного суду м. Львова Жила В.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

На розгляд суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 23.02.2026, за змістом якого ОСОБА_1 23.02.2026 о 17:40 год. вчинив домашнє насильство фізичного характеру стосовно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражалось у штовханні, шарпанні та нанесенні ударів, чим завдав шкоди фізичному здоров`ю потерпілого та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 
ст. 173-2 КУпАП.
На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце її розгляду шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими відправленнями на адресу його зареєстрованого та фактичного місця проживання, а також на мобільний номер телефону, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, в разі коли фактичне місце проживання особи – учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її заявленому місцю проживання, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.
Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації щодо місця проживання особи, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм зареєстрованим місцем проживанням покладається саме на фізичну особу.
Враховую те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомився з таким та отримав його копію, що підтверджується його підписом в означеному протоколі, повідомлений про суд, до якого скеровано матеріали справи про адміністративне правопорушення, проте не цікавився її розглядом, не вжив жодних заходів для явки до суду чи для з`ясування стану розгляду справи.
Враховуючи наведене, а також завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, до яких належить охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності та запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством, вважаю за можливе розгляд справи проводити у відсутностіОСОБА_1 , оскільки суд вжив всіх необхідних та належних заходів для своєчасного сповіщення останнього про місце і час розгляду справи.
Потерпілий ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, проте за викликом суду не з`явився.
Так, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство – діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство – форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Аналізуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 134095 від 23.02.2026, складеним відповідно до вимог ст. 256 КУпАП; 
- відеоматеріалами з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається підтвердження потерпілим ОСОБА_2 факту його побиття батьком ( ОСОБА_1 ), а також підтвердження особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , наявності побутового конфлікту; 
- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 23.02.2026;
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 23.02.2026, згідно з якою існує низький ризик небезпеки повторного вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства;
- рапортом поліцейського від 23.02.2026із викладенням хронології подій, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення;
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер та обставини вчиненого, ступінь суспільної небезпеки правопорушення, дані про особу правопорушника та ступінь його вини.
Таким чином, вважаю за необхідне накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що згідно зі ст. 23 КУпАП буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню 665 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.
Керуючись статтями 173-2, 283, 284 КУпАП, 

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень. 
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК Львів/Львівська тг/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA268999980313070106000013933, код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві /м.Київ/22030106, р/р UA908999980313111256000026001, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ: 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО (код банку) 899998.
Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя        Володимир Жила