Справа № 308/7387/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 
з участю обвинуваченого ОСОБА_4 
з участю захисника ОСОБА_5 
з участю перекладача ОСОБА_6 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Ужгороді, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026071030000471 від 01.05.2026 року, про обвинувачення  ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина країни Узбекистан, уродженця країни Узбекистан, міста Бухара, узбека, не працюючого офіційно, з загальною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці та часі, усвідомлюючи вимоги законодавства України визначеним п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 та Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.2012 без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав ніж, який відноситься до категорії холодної зброї колюче-ріжучої дії.
В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи вищезазначені вимоги законодавства України про те, що даний ніж являється холодною зброєю, маючи умисел на незаконне поводження із даною зброєю, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу продовжив носіння ножа до моменту коли 01 травня 2026 року близько 01:00 години під час спроби перетину державного кордону України, даний ніж працівниками ДПСУ України було виявлено в автомобілі марки "Skoda Superb" номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та в подальшому був вилучений працівниками поліції.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України, а саме - носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. 
Сторонам та іншим учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти позиції сторони захисту, просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих діяннях, щиро розкаявся, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення.
Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, у суду не має. 
Суд, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , його щирим визнанням вини у вчиненому приходить до висновку, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України кваліфіковано вірно, як носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу. 
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України є нетяжким злочином.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує відсутність обтяжуючих обставин.
З огляду на викладене, суд вбачає за належне визначити ОСОБА_4 , в покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить – 17000 (сімнадцять тисяч гривень) грн..
Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України. 
Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить – 17000 (сімнадцять тисяч гривень) грн.

Речові докази по справі, а саме ніж, який упакований до спец. пакету НПУ NPU 6235408 – знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) на користь Закарпатського НДЕКЦ МВС України судові витрати по справі в розмірі 1925,44 грн. за проведену по справі судову експертизу № СЕ-19/107-26/5172-ХЗ від 08.05.2026 року. 

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя     ОСОБА_1