ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1655/26	

Господарський суд Дніпропетровської області
у складі судді Дупляка С.А.,
без повідомлення (виклику) учасників справи,
дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/1655/26
за позовом Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Отіс Тарда" 
про стягнення грошових коштів, 
в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Центральна окружна прокуратура міста Дніпра (далі - прокуратура) в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Отіс Тарда" (далі - відповідач), у якій прокуратура просить суд стягнути 361.069,66 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, 162м, з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010 площею 0,4958 га за період з 01.01.2022 по 20.11.2025. 
Судові витрати (зі сплати судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову) прокуратура просить стягнути з відповідача.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1655/26 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2026.
Разом з позовом від прокуратури надійшла заява про забезпечення позову, у якій прокурор (далі – прокурор, заявник) просить суд заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єкту нерухомого майна: будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, буд. 162м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 959676712101) в межах ціни позову. 
Ухвалою від 27.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).
Ухвалою від 27.03.2026 заяву прокуратури про забезпечення позову задоволено. Заборонено відповідачу та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єкту нерухомого майна: будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, буд. 162м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 959676712101) в межах ціни позову, а саме в межах 361.069,66 грн (триста шістдесят одна тисяча шістдесят дев`ять грн 66 к.).
Через систему «Електронний суд» 13.04.2026 від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Через систему «Електронний суд» 17.04.2026 від прокуратури надійшла відповідь на відзив, у якій позов підтримано.
Через систему «Електронний суд» 23.04.2026 від відповідача надійшли заперечення.

Щодо повідомлення сторін про судове провадження.
З довідки про доставку електронного листа вбачається доставка до електронного кабінету позивача ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі 27.03.2026 о 16:08.
З довідки про доставку електронного листа вбачається доставка до електронного кабінету відповідача ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі 27.03.2026 о 16:04.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції прокурора

У місті Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, будинок 162м знаходиться земельна ділянка загальною площею 0,4958 га з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010, яка перебуває в комунальній власності. Вказана земельна ділянка сформована у 2006 році, категорія земель – землі житлової та громадської забудови, код виду цільового призначення 1.10.5, що підтверджується відомостями з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.
12.04.2006 між ТОВ ПК «Лідер» та позивачем на підставі рішення міської ради від 01.03.2006 №190/34 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки (цільове використання 1.10.5 – підприємства іншої промисловості) по фактичному розміщенню будівель та споруд строком на 15 років. Договір зареєстрований у ДМВ ДРФ «Центра» ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2006 за №040610400736.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, 162м, розташоване нерухоме майно - будівлі та споруди, що складаються з: будівлі з виробництва полімерної тари (корпус № 2) (літ. А-1, А’-1, А’’ 1) загальною площею 4018,0 кв. м, нежитлової будівлі (корпус № 4) (літ. Б-2, Б’-1) загальною площею 1280,4 кв. м, ангару (літ. В-1) загальною площею 348, 4 кв. м, нежитлової будівлі (корпус №6) (літ. Д-1) загальною площею 81,3 кв. м, газорозподільної підстанції (ГРП) (літ. Г-1) загальною площею 17,3 кв. м, огорожі (№ 2) ворот (№ 3), у загальному користуванні: ворот, мостіння (№ 1, І) - реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 959676712101, первісним власником якого було підприємство, яке станом на теперішній час є ліквідованим – ТОВ ПК «Лідер» (код ЄДРПОУ 13427220). У подальшому, 17.06.2016 право власності на вказане майно на підставі свідоцтва про придбання майна на аукціоні №1297 від 17.06.2016 зареєстровано за відповідачем.
Строк дії договору оренди земельної ділянки від 12.04.2006 (дата реєстрації 21.06.2006) з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010 закінчився 21.06.2021, тоді як інформація щодо продовження вказаного договору оренди земельної ділянки чи укладення нового договору відсутня. 
Таким чином з 22.06.2021 по теперішній час земельна ділянка по фактичному розміщенню будівель та споруд за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, 162м, використовується відповідачем без договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до протоколу Комісії №14 від 20.11.2025 та розрахунку суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави, збитки, завдані позивачу за період користування землею з 01.01.2022 до 20.11.2025 складають 361.069,66 грн.

Стислий виклад позиції позивача

Правом на подачу письмових пояснень позивач не скористався.

Стислий виклад позиції відповідача

Враховуючи позицію прокурора, що цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010 є 11.02, відповідач послався на рішення ДМР від 13.07.2022 №3/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», у якому частину додатку 1 було викладено у новій редакції. Додатком до нього встановлено, що з 01.01.2023 і протягом воєнного стану на території України, веденого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в України зі змінами, затвердженими Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану у України» та 12 місяців після місяця, в якому буде припинено або скасовано воєнний стан на території України, річний розмір земельного податку та орендної плати за користування земельними ділянками певного цільового призначення, зокрема, земель промисловості з цільовим призначенням 11.02 для розміщена та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для фізичних осіб становить 1,300 % нормативної грошової оцінки. При цьому п. 2 Рішення ДМР від 13.07.2022 №3/24 установлено, що це рішення набуває чинності з 01.01.2023 та діє тимчасово, протягом дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», зі змінами, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та 12 місяців після місяця, в якому буде припинено або скасовано воєнний стан на території України.
Здійснивши контррозрахунок позовних вимог відповідач дійшов висновку, що сумарний розмір орендної плати, який мав бути сплачений ним (відповідачем) у період з 01.01.2022 до 20.11.2025 складає 500.869,96 грн.
Відповідач відзначає, що прокурор визнає факт того, що протягом 2022-2025 років відповідачем сплачувалася орендна плата у таких розмірах: за 2022 рік – 263.359,61 грн; за 2023 рік – 114.122,50 грн; за 2024 рік – 196.840,81 грн; за період з 01.01.2025 до 20.11.2025 – 220.461,16 грн. Відповідач стверджує, що у період з 01.01.2022 до 20.11.2025 сплатило орендну плату у загальному розмірі 794.784,08 грн, а тому має не заборгованість перед позивачем, а переплату у розмірі 293.914,12 грн.
На думку відповідача, прокурором не було доведено наявність відповідних підстав для звернення до суду з метою захисту інтересів держави.
Судові витрати у справі відповідач просить суд покласти на позивача.

Доводи прокурора щодо відзиву відповідача на позовну заяву

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2021 №821 затверджено Зміни до актів Кабінету Міністрів України, якими, зокрема, введено в дію Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок та встановлено правила його застосування.
Відповідно до пп. 9 п. 3 розділу І зазначеного Класифікатора, відповідність кодів цільового призначення, присвоєних згідно з УКЦВЗ, визначається згідно з додатком 59.
Згідно з додатком 59 до Класифікатора, код УКЦВЗ 1.10.5 відповідає, зокрема, коду 11.02 - «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості».
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010 обліковується за кодом УКЦВЗ 1.10.5. Таким чином, з урахуванням вимог чинного Класифікатора та встановленої ним відповідності кодів, на думку прокурора, наявні в матеріалах справи відомості свідчать про віднесення спірної земельної ділянки саме до категорії 11.02.
Предметом спору є не визначення розміру орендної плати чи земельного податку, а відшкодування безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Застосування ставки 1,3%, на яку посилається відповідач, на думку прокурора, є необґрунтованим, оскільки така ставка встановлена Рішенням Дніпровської міської ради № 3/24 як тимчасова пільгова ставка плати за землю на період воєнного стану та протягом 12 місяців після його припинення і застосовується виключно у випадку належно оформлених правовідносин щодо користування земельною ділянкою, тоді як у спірних правовідносинах відповідач користується земельною ділянкою без оформленого речового права та без укладеного договору оренди, що виключає можливість застосування пільгової ставки як елемента договірного регулювання плати за землю.

Доводи відповідача щодо відповіді на відзив

Орган прокуратури у відповіді на відзив визнав, що код УКЦВЗ 1.10.5 відповідає, зокрема, коду КВЦПЗ 11.02, водночас відповідач наголошує, що вказаний код УКЦВЗ також відповідає і коду КВЦПЗ 11.04 «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури (виробництва та розподілення газу, постачання пари та гарячої води, збирання, очищення та розподілення води)».

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У даному випадку до предмета доказування входять обставини: визначення фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянкою у відповідний період, наявності/відсутності правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; фактичної площі земельної ділянки; визначення суми, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); визначення періоду користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави; укладення/не укладення договору; наявності/відсутності заборгованості за договором оренди.

Суд встановив таке.
Витягом з Державного земельного кадастру підтверджується, що земельна ділянка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Богдана Хмельницького, 162-М з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010, площею 0.4958 га, цільове призначення 1.10.5., категорія земель - Землі житлової та громадської забудови є сформованою, як об`єкт цивільних прав.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від ІV скликання від 01.03.2006 №190/34 затверджено матеріали земельно-кадастрової документації та передано, зокрема, спірну земельну ділянку в оренду товариству з обмеженою відповідальністю Промисловій компанії «Лідер» (попередній власник майна, яке знаходиться на спірній земельній ділянці).

12.04.2006 між товариством з обмеженою відповідальністю Промисловою компанією «Лідер» та позивачем був укладений договір оренди землі, за умовами якого позивач (як орендодавець) передав орендарю в оренду спірну земельну ділянку строком на 15 (п`ятнадцять) років. Договір оренди зареєстровано за №040610400736 від 21.06.2006.

Відповідно до Інформації (інформаційна довідка 470111308 від 26.03.2026) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, проспект Хмельницького Богдана, будинок 162М з 17.06.2016 є відповідач.

Речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010, згідно з Інформацією (інформаційна довідка 470111597 від 26.03.2026) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відсутні.

Комісією позивача з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок вирішено затвердити розрахунки суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельних ділянок за рахунок власника цих ділянок внаслідок користування землею без достатньої правової підстави, зокрема, щодо земельної ділянки по просп. Богдана Хмельницького, 162 М (кадастровий номер 1210100000:02:072:0010) сума збитків складає 361.069,66 грн (витяг з протоколу №14 від 20.11.2025).

Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 28.11.2025 за вих.№1/5-488 щодо сплати коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника цієї ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави.

Оскільки вимоги позивача залишені без задоволення з боку відповідача, прокурор звернувся з даним позовом з метою захисту інтересів держави. 

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову прокурор визначив 361.069,66 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, 162м, з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010 площею 0,4958 га у період з 01.01.2022 до 20.11.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
За змістом ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.
У частині 1 ст. 93, ст. 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Разом із тим землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України).
Принцип платного використання землі також передбачено ст. 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
За змістом ст. 122-124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі».
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України (такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.09.2018 у справі №925/230/17).
Згідно сталої правової позиції Верховного Суду для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень ст. 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру підтверджується, що земельна ділянка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Богдана Хмельницького, 162-М з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010, площею 0.4958 га, цільове призначення 1.10.5., категорія земель - Землі житлової та громадської забудови є сформованим об`єктом цивільних прав.
Як встановлено судом, між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю Промисловою компанією «Лідер» (власник нерухомого майна, яке знаходиться на спірній земельній ділянці до 17.06.2016, що підтверджується Інформацією (інформаційна довідка 470111308 від 26.03.2026) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна) 12.04.2006 був укладений договір оренди спірної земельної ділянки строком на 15 (п`ятнадцять) років. Договір оренди зареєстровано за №040610400736 від 21.06.2006. 
Таким чином договір оренди спірної земельної ділянки діяв до 21.06.2021. Докази продовження строку дії договору оренди спірної земельної ділянки в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до Інформації (інформаційна довідка 470111308 від 26.03.2026) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, проспект Хмельницького Богдана, будинок 162М з 17.06.2016 є відповідач.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру, земельна ділянка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Богдана Хмельницького, 162-М з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010 площею 0.4958 га.
Визначення земельної ділянки наведено в ч. 1 ст. 79 ЗК України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Як встановлено приписами ч. ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Об`єктом оренди може бути земельна ділянка, яка сформована як об`єкт цивільних прав (аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №916/2948/17 та від 09.04.019 у справі №922/652/18).

Суд встановив, що земельна ділянка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Богдана Хмельницького, 162-М з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010 площею 0.4958 га сформована як об`єкт цивільних прав і на вказаній земельній ділянці знаходиться майно, яке належить відповідачу на праві приватної власності. 
Доказів існування чинного договору оренди спірної земельної ділянки до справи не долучено та про його укладання не повідомлено, тому обґрунтованим є висновок, що договір оренди спірної земельної ділянки між сторонами у спірний період (з 01.01.2022 до 20.11.2025) укладений не був.
Фактичним користувачем земельної ділянки загальною площею 0.4958 га, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки (позивача) зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянкою у відповідний період (з 01.01.2022 до 20.11.2025), є відповідач.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20 та постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 зазначено, що законодавство не обмежує можливості подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом із Державного земельного кадастру. Належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка із Державного земельного кадастру, витяг із Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98-103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору у справі.
Розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки прокурор доводить на підставі Довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.09.2025 Комунального підприємства «Муніципальний землевпорядний офіс». Так, нормативно грошова оцінка земельної ділянки у 2022 році становила 8.448.704,67 грн (коефіцієнт індексації НГО 1,15); у 2023 році становила 9.716.010,37 грн (коефіцієнт індексації НГО 1,051); у 2024 році становила 10.211.526,90 грн (коефіцієнт індексації НГО 1,12); у 2025 році становила 11.436.910,13 грн.
Довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки сформована на підставі п. 2.2.63. Статуту Комунального підприємства «Муніципальний землевпорядний офіс» Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 22.03.2023 №68/35.
При підготовці довідки враховано технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Дніпра, затверджену рішенням Дніпровської міської ради від 20.05.2020 №12/57; повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру від 23.06.2025 №PB-1200536882025; розрахунок нормативної грошової оцінки за 2025 рік підготовлений Комунальним підприємством «Муніципальний землевпорядний офіс» Дніпровської міської ради; технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом, а саме: Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 20.03.2006, розроблений ТОВ "Бізнес Експерт" (згідно відомостей Державного земельного кадастру); коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки відповідно до інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання ст. 289 ПК України.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 2025 рік, розрахована відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста, затвердженої рішенням Дніпровської міської ради від 20.05.2020 №12/57 «Про затвердження нормативної оцінки земель міста Дніпра».
Розрахунок безпідставно збережених коштів здійснено шляхом множення нормативної грошової оцінки за відповідний рік на 3% та на кількість днів користування.
За положеннями п. 288.5. ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: - не може бути меншою за розмір земельного податку:
для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;
для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;
- не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Суд відхиляє доводи відповідача щодо неправильного застосування ставки 3% річних для розрахунку безпідставно набутих коштів, оскільки такий розмір не узгоджується зі ставками визначеними рішенням ради №3/24 від 13.07.2022.
Рішенням Дніпровської міської ради №13/27 від 06.12.2017 року "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" визначено розміри ставок земельного податку та розміри орендної плати на території міста з неодноразовими змінами, внесеними подальшими рішеннями міської ради.
Згідно з п.п. 2.2., 2.2.4 додатку 1 Рішення Дніпровської міської ради №13/27 від 06.12.2017 року, в редакції рішення Дніпровської міської ради №11/57 від 20.05.2020 (яке було чинне з 01.01.2021 до 30.12.2023), за земельні ділянки, що використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено, застосовується категорія "інші" - ставка земельного податку становить у відсотках від їх нормативної грошової оцінки -12%".
Попередня редакція вказаного пункту 2.2. була викладена у рішеннях ради від 21.02.2018 № 8/30, від 19.06.2019 № 5/46, та визначала ставку категорії "інші" 3%. Саме у редакції вказаних змін у рішенні №13/27 від 06.12.2017 діє вказаний пункт.
Суд відхиляє посилання відповідача на рішення ради №3/24 від 13.07.2022 та визначені ставки, оскільки ним не вносилися зміни до п. 2.2. додатку 1 до рішення №13/27 від 06.12.2017, а вносилися зміни, зокрема, до таблиці ставок додатку 1 до рішення №13/27 від 06.12.2017.
Щодо решти ставок у таблиці додатку 1 визначених Рішення Дніпровської міської ради №13/27 від 06.12.2017, в подальших редакціях, то ці ставки земельного податку та розміру орендної плати за землю застосовуються тільки для укладених договорів оренди земельної ділянки. Тоді як в даних правовідносинах діючого договору оренди між сторонами на період спірних правовідносин не існувало.
Окрім того, з урахуванням приписів пп.288.5.1. п.288.5 ПК України, згідно яких розмір орендної плати не може бути меншим ніж 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вищевказаних рішень ради, суд не вбачає підстав для висновку, що такі розрахунки мали здійснюватися за ставкою менше 3% річних від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Подібні висновки Центрального апеляційного господарського суду викладені у постанові від 06.04.2026 у справі №904/268/25.
Суд доходить висновку, що прокурор належними доказами (розрахунки нормативної грошової оцінки за 2021-2025 роки, виконані КП "Муніципальний землевпорядний офіс") довів розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010 площею 0.4958 га у 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роках.
З огляду на встановлені фактичні обставини справи відповідач набув без достатньої правової підстави, внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010, у період з 01.01.2022 по 20.11.2025, грошові кошти у розмірі 361.069,66 грн.
Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 361.069,66 грн визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Прокурор довів обставини наявності спірної заборгованості у повному обсязі.
Водночас, належних доказів на підтвердження своїх доводів, викладених у заявах по суті, відповідач суду не надав.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд також зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників справи суд з урахуванням п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.
У справі, що розглядається, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги із зазначених прокурором підстав підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.
Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 08.02.2019 у справі №915/20/18 викладено правову позицію про те, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.
З огляду на викладене у прокурора виникло не тільки право, але й обов`язок відреагувати на існуючий факт порушення інтересів держави у спірних правовідносинах шляхом звернення до суду із цим позовом.
Як зазначалося вище, земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:02:072:0010 є комунальною власністю Дніпровської міської територіальної громади.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 
Власність зобов`язує (ст. 319 ЦК України), відтак позивач, виконуючи свої повноваження належним чином, має дотримуватись процедури передачі у користування земель, користування землями на умовах оренди, контролювати користування земельними ділянками за наявності правових підстав, сплати орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства України, проте, з огляду на обізнаність про факт безпідставного використання відповідачем земельної ділянки, жодних заходів, спрямованих на захист та відновлення порушеного права територіальної громади на надходження до місцевого бюджету орендної плати за таке використання вжито не було.
Про встановлені порушення інтересів держави, які виразились у безпідставному використанні відповідачем земельної ділянки та збереження користувачем коштів у вигляді несплаченої орендної плати Центральна окружна прокуратура міста Дніпра інформувала Дніпровську міську раду листами за №54-3690вих-25 від 31.05.2025, №54-6326вих-25 від 01.09.2025, №54-7998вих-25 від 27.10.2025, №54-9008вих-25 від 01.12.2025. Проте згідно з листів позивача №07/11-1540 від 09.07.2025, №07/11-2120 від 22.09.2025, №07/11-2683 від 09.12.2025 та №07/11-2759 від 17.12.2025 заходи спрямовані на стягнення безпідставно збережених коштів, у тому числі претензійно-позовного характеру, у спірних правовідносинах не вживались.
Невжиття органом державної влади, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення права власності держави у спірних правовідносинах свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Таким чином прокуратура звертається із цим позовом в інтересах держави в особі позивача як власника землі та отримувача плати за користування земельними ділянками комунальної форми власності на території міста Дніпра.
У постанові від 10.08.2021 у справі №923/833/20 Касаційним господарським судом наголошено, що суд, встановлюючи підстави представництва прокурора, повинен здійснити оцінку не тільки щодо виконання ним обов`язку попереднього (до звернення до суду) повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, яке є останнім перед безпосереднім поданням позову до суду, а й наявні у справі інші докази щодо обставин, які йому передували, зокрема, попереднього листування між прокурором та зазначеним органом, яке за своїм змістом може мати різний характер. 
Інтереси держави повинні захищати насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, у тому числі шляхом подання відповідних позовних заяв, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Проте для того, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Наведена правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, постановах Верховного Суду від 10.08.2021 у справі №923/833/20, від 20.07.2021 у справі №908/2153/20.
Враховуючи, що уповноважений орган самостійно не звернувся до суду з позовною заявою, а орган прокуратури є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість в даному випадку щодо стягнення безпідставно збережених коштів у себе землекористувачем земельної ділянки територіальної громади на земельну ділянку, враховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються незахищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2026 вжито заходів забезпечення позову та заборонено відповідачу та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єкту нерухомого майна: будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, буд. 162м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 959676712101) в межах ціни позову, а саме в межах 361.069,66 грн.
Суд звертає увагу, що в силу приписів ч. 7 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч. 8).

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОТІС ТАРДА" (49089, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АВТОТРАНСПОРТНА, будинок 12 А; ідентифікаційний код 13453815) на користь ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 75; ідентифікаційний код 26510514) грошові кошти у розмірі 361.069,66 грн (триста шістдесят одну тисячу шістдесят дев`ять грн 66 к.).

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОТІС ТАРДА" (49089, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АВТОТРАНСПОРТНА, будинок 12 А; ідентифікаційний код 13453815) на користь ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 38; ідентифікаційний код 02909938) 4.332,84 грн (чотири тисячі триста тридцять дві грн 84 к.) судового збору за подання позовної заяви та 1.331,20 грн (одну тисячу триста тридцять одну грн 20 к.) судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Видати наказ(и) після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк