Справа № 214/9388/25
2/214/1185/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
25 червня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Сліпенької Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №75673336 від 12.07.2021 року, понесені витрати на сплату судового збору у сумі 2422,40 грн, та витрати на правничу допомогу у сумі 16000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.07.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір №75673336 згідно якого останній отримав кредит в сумі 14900,00 грн. зі процентною ставкою (базова, фіксована) становить 1.99 % яка нараховується за кожен день користування позикою.
27.01.2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75673336.
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем укладено договір факторингу №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75673336.
Таким чином, ТОВ «Коллект Цент» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором №75673336, оскільки відповідач не здійснював платежі на погашення існуючої заборгованості.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплаті процентів належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на час звернення до суду з позовною заявою становить:46583,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 14900,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 31410,32 грн.; інфляційні збитки – 238,40 грн.; нараховані 3% річних – 34,29 грн.
У зв`язку з викладеним позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 46583,01 грн., судові витрати у сумі 2422,40 грн., та понесені витрати на правову допомогу у сумі 16000,00 грн.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2025 року цивільну справу прийнято та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
21.10.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив в якому останній просить позовну заяву задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №75673336 від 12.07.2021 року у розмірі 14900,00 грн., зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн., посилаючись на те що, відповідно до ч.1, 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» реальна річна процента ставка обчислюється відповідно до нормативно правових актів Національного банку України. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Таким чином, на теперішній час, на законодавчому рівні встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який становить 1%.
Відповідач зазначає, що відповідно до матеріалів справи реальна річна процентна ставка за кредитним договором становить 642,22%, що вкотре підтверджує несправедливість та незаконність нарахування відсотків у такому великому розмірі.
Крім того, відповідач звертає увагу суду, що згідно з п.2.1.-2.3. договору позики №75673336 від 12.07.2021 року сума позики становить 14 900,00 грн., строк позики (строк договору) 30 днів, процентна ставка (базова) день 1.99%. Загальна вартість позики – 17568,59 грн. 
Дана інформація також наявна у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є Додатком 1 до вищезазначеного договору.
Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідач зазначає, що з 27.11.2020 року є військовослужбовцем призваним на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою №934 від 22.03.2025 року. Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені частиною 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме – він звільнений від нарахування і сплати процентів за кредитом та штрафних санкцій, а кредитні установи під час дії особливого періоду не має права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування – зобов`язані їх списати.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у поставі від 14.05.2021 у справі №502/1438/18.
Щодо зменшення витрат на правову допомогу відповідачем зазначено, що відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до висновків Верховного суду викладених у постанові від 13.02.2019 року у справі №756/2114/17 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вище викладене відповідач просить зменшити витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн.
22.10.2025 року від представника позивача ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначає, що підписавши кредитний договір позики відповідач підтверджує, що він ознайомився  на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. п. 5.1 договору позики). Також відповідач погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір  та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. п. 5.2 договору позики). 
Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті кредитодавця та були  долучені до матеріалів справи. До матеріалів справи додано Правила  в редакції від 11.02.2021 року. Доказів того, що на дату укладення договору  Первісним кредитором було прийнято Правила в новій редакції матеріали справи не містять.
Відповідно до п.6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості  процентної ставки на позику за понадстрокове користування. 
Відповідно до п. 6.9 Правил Позичальник надає свою згоду, що у період з  першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики, на суму позики ) її частину)  нараховуються проценти у розмірі, встановленому договором позики.
У розділі 7 Правил визначено порядок продовження строку  користування позикою. 
Так, згідно п. 7.1 Правил позичальник має право продовжити строк користування позикою (далі - Пролонгація). За продовження строку користування позикою, позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації.
Щодо статусу військовослужбовця представник позивача зазначає що, Відповідач зазначає про наявність статусу військовослужбовця та посилається на ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону про захист військовослужбовців, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Отже, Законом встановлені пільги для таких двох категорій військовослужбовців: які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час дії особливого періоду.
Важливим є період, за який не здійснюється нарахування неустойки (штраф, пеня) та процентів за користування кредитом, а саме: для військовослужбовців, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Згідно роз`яснень Національного банку України від 14.06.2024 р. вих.№14-0005/45882 щодо практичних аспектів реалізації вимог законодавства, в доповнення до листа №14-0005/41125 від 28.05.2024р., вбачається, що пільги військовослужбовцям (а також їх дружинам (чоловікам)), які перебувають на інших видах військової служби (окрім як за мобілізацією), відповідна пільга таким військовослужбовцям надається лише за період їхньої безпосередньої участі у зазначених заходах в особливий період. 
Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Позивач зазначає, що Відповідач не повідомляв ні первісних кредиторів, ні Позивача про набуття ним статусу військовослужбовця. Позивач дізнався про дану обставину лише під час розгляду даної справи з наданих Відповідачем документів. 
Відповідно до ст. 627 ЦК України при укладенні договору сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено чинним законодавством.
На момент укладення кредитного договору Відповідач не звертався до кредитора із заявами про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, що свідчить про прийняття та згоду зі всіма умовами такого договору.
Отже, Відповідачем укладено договір добровільно, під час укладення договору він ознайомився із умовами кредитування, зокрема і з розміром відсотків та порядком їх нарахування та погодився із ними.
Крім того, що Відповідач проходить військову службу за контрактом та здійснював заходи із забезпечення національної безпеки у період з 13.08.2021 року по 20.10.2021 року та з 06.11.2021 року поданий час, а відсотки нараховувались, зокрема і за період, в який Відповідач не здійснював такі заходи, а саме з 12.07.2021 року по 13.08.2021 та з 21.10.2021 по 06.11.2021 року у розмірі 7 589,52 грн.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь Позивача, представник зазначає, у постанові від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц Велика Палата вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Проте, Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. При цьому, сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Представник акцентує увагу, що договірні відносини між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатом є виключно цивільно-правовими правовідносинами між сторонами цього договору і не впливають на жодні права Відповідача у справі. Вони мають на меті лише обумовлені угодою обов`язки та відповідні дії сторін даного договору, що не суперечать правовим нормам та не зачіпають інтереси третіх осіб. Відтак, будь-які посилання на цей договір з метою доведення порушень прав Відповідача є необґрунтованими.
03.12.2025 року від представника позивача ОСОБА_2 , до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено: як вбачається з розрахунку ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» щодо заборгованості ОСОБА_1 за Договором позики № 75673336 від 12.07.2021 року, відповідачу за перші 30 днів користування позикою (орієнтовний строк користування позикою) було нараховано проценти за зниженою процентною денною ставкою 0.60%, що з урахуванням основної суми кредиту 14900,00 грн складає 88.95 грн за день.
Надалі, відповідач вніс платіж на часткове погашення заборгованості за Договором, а саме 11.08.2021 року платіж у сумі 2668,51 грн. У зв`язку із чим відбулась пролонгація строку кредитування на підставі та умовах, визначених у п.7.1 Правил. А в період з 12.08.2021 року по 10.09.2021 рік було нараховано проценти за зниженою процентною денною ставкою 0.60%.
Надалі, відповідач знову вніс платіж на часткове погашення заборгованості за Договором, а саме 10.09.2021 року платіж у сумі 879,10 грн. У зв`язку із чим відбулась пролонгація строку кредитування на підставі та умовах, визначених у п.7.1 Правил. А тому саме в період з 11.09.2021 року по 20.09.2021 рік було нараховано проценти за зниженою процентною денною ставкою 0.60%.
Відповідачем надалі не здійснювались платежі на погашення заборгованості за нарахованими відсотками за користування позикою (відповідно до Розрахунку заборгованості первісного кредитора) та була наявна заборгованість за договором у зв`язку з чим відбулось перерахування відсотків за позикою за базовою процентною ставкою 1,99% (п. 9.7. Правил), а також згідно п. 6.5. Правил було нараховано проценти за понадстрокове користування позикою за базовою процентною денною ставкою 1,99% протягом 90 календарних днів, що з урахуванням основної суми кредиту 14900,00 грн складає 296,51 грн за день.
Отже, відсотки нараховувалися відповідно до умов договору №75673336 та Правил надання грошових коштів у позику, погоджених з відповідачем.
Таким чином, сума заборгованості ОСОБА_1 за Договором позики № 75673336 від 12.07.2021 року станом на 27.01.2022 (на дату відступлення права вимоги від ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «Вердикт Капітал») становила 46310,32 грн, з яких: 14900,00 грн – заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 31410,00 грн – заборгованість за нарахованими відсотками.
Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №75673336, в період з 27.01.2022 (дата, з якої ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором №75673336) по 23.02.2022 (дата, яка передувала дню, з якого оголошено воєнний стан) відповідачу було нараховано 3% річних за користування грошовими коштами згідно статті 625 Цивільного кодексу України, що становить 34,29 грн. та інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України у сумі 238,40 грн.
Водночас, позивачем не здійснювалось жодних нарахувань за договором №75673336, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком ОСОБА_1 перед ТОВ «Коллект Центр».
Відтак, загальна сума заборгованості за Договором позики №75673336 від 12.07.2021 року становить 46 583.01 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)– 14900.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 31410.32 грн; інфляційні збитки - 238.40грн; нараховані 3% річних - 34.29 грн.
Відповідачем було укладено Кредитний договір за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору Позичальник отримав від Кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами Договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання Договору, Відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, Відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків.
Відповідно до правового висновку викладеного в Постанові Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 12.04.2022 по справі №756/6038/20 незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування, за відсутності зауважень щодо змісту та умов кредитного договору під час його укладення, за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства.
Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині відзиву просив розглянути справу без його участі.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 , укладено Договір позики № 75673336 (на умовах повернення позики в кінці строку позики).
Відповідно до пункту 2.1, 2.2, 2.3, Договору, відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 14900,00 грн строком на 30 днів. Дата повернення Позики і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 11.08.2021 рік. Договір позики підписаний ОСОБА_1 , електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) 0GsARBm6BR. 
Згідно довідки №КД-000043805/ТНПП від 13.08.2025 року вбачається, що ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» переказало кошти 12.07.2021 року у сумі 14900,00 грн. Саєнку Тимофію – НОМЕР_1 . 
27.01.2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75673336.
Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору № 27/01/2022 від 27.01.2022 року відступлення прав вимоги до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 75673336 в розмірі 46310,32 грн, з яких: 14900,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 31410,32 грн – заборгованість по процентах (а.с.47 на звороті).
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем укладено договір факторингу №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75673336 (а.с.20-25).
Відповідно до реєстру боржників до договору № 10-01/2023 відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 75673336 в розмірі 46583,01 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 14900,00 грн; заборгованість за процентами – 31410,32 грн; 272,69 грн. – заборгованість за порушення грошового зобов`язання згідно ст.625 ЦК України. (а.с.35).
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отримання відповідачем позики у сумі 14900,00 грн., в ході розгляду справи відповідачем не оспорювалося.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», яке є правонаступником позикодавця, у розмірі 14900,00 грн., що складається з тіла кредиту.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих процентів за кредитним договором у розмірі 31410,32 грн., суд зазначає наступне.
Згідно довідки №934 від 22.03.2025 року ОСОБА_1 призваний на військову службу за контрактом 27 листопада 2020 року. Станом на момент розгляду справи відповідач перебуває на військовій службі, що підтверджується матеріалами справи.
Так, відповідно до ч.15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Згідно з ч.12 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовець строкової військової служби, військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, особа офіцерського складу, яка проходить кадрову військову службу, особа офіцерського складу, яка проходить військову службу за призовом, військовослужбовець, призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, якого засуджено до тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, та члени його сім`ї права на пільги не втрачають.
З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1 , як військовослужбовець, підлягає звільненню від сплати заборгованості по відсотках, інфляційні збитки та нараховані 3% річних за кредитним договорам №75673336 від 12.07.2021 року на загальну суму 31683,01 грн., отже в цій частині позовних вимог слід відмовити. 
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вище викладене, суд не бере до уваги викладені позивачем обставини у відповіді на відзив.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн., суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024; прайс-лист АО «Лігал-Ассістанс»; заявка на надання юридичної допомоги № 1368 від 01.08.2025 на суму 16000 грн; витяг з акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 на суму 16000 грн.
З витягу з акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 вбачається, що Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНТ» було витрачено 6 годин на надання усної консультації з вивченням документів та складання позовної заяви для подачі до суду, вартість виконаних робіт оцінено 16 000,00 грн.
Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 3 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме, про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором від 12.07.2021 № 75673336 за основним боргом (тіло кредиту) у розмірі 14900,00 грн., відмовивши у задоволенні позову в іншій частині.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр», у рахунок часткового відшкодування судового збору 774,83 грн., пропорційно частині задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 265, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ 44276926, адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, заборгованість за кредитним договором № 75673336 від 12.07.2021 року у розмірі 14900,00 грн., що складається з тіла кредиту, судовий збір в розмірі 774,83 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Повний текст рішення суду виготовлено 25 червня 2026 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Фролова