УХВАЛА

06 травня 2026 року
м. Київ

справа № 752/10987/23
провадження № 61-14938св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року в складі судді Кордюкової Ж. І., рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року в складі судді Кордюкової Ж. І. та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року в складі колегії суддів Оніщука М. І., Шебуєвої В. А., Кафідової О. В.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги та 

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ТОВ «Новобудова» звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило суд: стягнути з відповідача на користь товариства суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 грудня 2021 року до 01 травня 2023 року у розмірі 14 781,21 грн, витрати зі сплати судового збору та витрати, пов'язані з розглядом справи, у розмірі 60,00 грн. 

31 липня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Новобудова», в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування йому знижки на сплату за користування комунальними послугами, визнати протиправним та недійсним наданий розрахунок заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у період з 01 грудня 2021 року до 01 травня 2023 року, постановити окрему ухвалу щодо порушення відповідачем законодавства, яке має ознаки кримінального правопорушення.

Голосіївський районний суд міста Києва ухвалою від 27 травня 2024 року відмовив у прийнятті та об`єднанні в одне провадження з первісним позовом ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Новобудова», повернув відповідачу зустрічну позовну заяву та роз`яснив, що із заявленими позовними вимогами, викладеними у зустрічній позовній заяві, ОСОБА_1 може звернутися до суду для самостійного розгляду.

Голосіївський районний суд міста Києва рішенням від 27 травня 2024 року позов ТОВ «Новобудова» задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 грудня 2021 року до 01 травня 2023 року в розмірі 14 781,21 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із ухвалою про відмову в прийнятті та об`єднанні в одне провадження зустрічного позову з первісним позовом, а також із рішенням суду першої інстанції про задоволення первісного позову ОСОБА_1 оскаржив їх в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд постановою від 22 жовтня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишив без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року та рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року залишив без змін.

08 листопада 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у цій справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 

Верховний Суд ухвалою від 05 лютого 2025 року у складі колегії суддів Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М. відкрив касаційне провадження у цій справі, витребував справу із суду першої інстанції. 

У вересні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 квітня 2026 року цю справу призначено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії: Осіян О. М., Сакара Н. Ю. 

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин, розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року призначити до судового розгляду. 

Справу розглянути у порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України. 

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара