Cправа № 127/40638/24
Провадження № 2/127/6021/24 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Березовської О. А.,
за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,
представника позивача – адвоката Туніка Ю. М.,
представника відповідача – адвоката Тетевої- Родюк І. О., 
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
В С Т А Н О В И В :
У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області з 12.12.2024 перебуває вище зазначена цивільна справа.
Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 просить суд поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль MERCEDES-BENZ E 220 CDI 2011 року випуску. Визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію частки автомобіля MERCEDES-BENZ E 220 CDI, 2011 року випуску, в сумі 251 125, 00 грн.
Позов мотивований тим, що 16.10.2010 сторонами був укладений шлюб, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2024 у справі №127/4502/24. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У шлюбі подружжям було придбано вище зазначене майно загальною вартістю 3 334 845, 00 грн. Сторони не дійшли згоди щодо порядку розподілу спільного майна. Квартира підлягає поділу по частки кожному із подружжя. Поділ автомобіля неможливий в натурі, таке майно присуджується одному з подружжя з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя вартість належної йому частки грошима. 
Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 12.12.2024 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. 13.12.2024 справа була передана судді.
Ухвалою суду від 20.12.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Туніка Ю. М. про забезпечення позову про поділ спільного майна подружжя відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного суду від 06.02.2025 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2024 скасовано. Заяву ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Туніком Ю. М., про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , до набранням рішенням суду у справі законної сили.
07.01.2025 судом була згенерована відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України Відповідь №1013499 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.01.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк сім днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в її мотивувальній частині. 13.01.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тунік Ю. М. надійшли пояснення щодо залишення позовної заяви без руху, у додатках до яких надано клопотання про проведення судової експертизи. Зазначені пояснення з додатком, по суті є заявою про усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 07.01.2025.
Цивільна справа повернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з апеляційної інстанції 10.02.2025. Одержана суддею Березовською О. А. 17.02.2025.
Ухвалою суду від 28.02.2025 вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження в цивільній справі, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, зустрічного позову та призначене підготовче засідання.
12.03.2025 на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява від відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Тетева-Родюк І. О. Зустрічна позовна заява вмотивована тим, що крім вище зазначеного майна подружжям у шлюбі придбаний транспортний засіб марки BMW моделі X1, 2013 року випуску, право власності на який було зареєстровано 26.06.2021 під час перебування сторін у шлюбі за ОСОБА_1 , перереєстрований на нового власника 29.06.2023, та транспортний засіб марки AUDI моделі Q5, 2011 року випуску, право власності на який було зареєстровано під час перебування сторін у шлюбі за ОСОБА_1 , перереєстрований на нового власника 24.04.2024.
Купівля транспортного засобу MERCEDES-BENZ моделі Е220 СDI, 2011 року випуску, значною частиною здійснювалась за рахунок особистих грошових коштів належних ОСОБА_2 від продажу попереднього автомобіля, належного ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності, придбаного до шлюбу. Так, 13.04.2010 ще до шлюбу за особисті кошти ОСОБА_2 був придбаний транспортний засіб OPEL VECTRA, 2007 року виписку, який був ним відчужений 13.04.2016, що підтверджується відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях №31/31/14/92-аз/05-2025-95-2025 від 30.01.2025 на адвокатський запит №24/01 від 24.01.2025.
Після продажу 13.04.2016 OPEL VECTRA за належні ОСОБА_2 особисті кошти 11.05.2016 був придбаний транспортний засіб MITSUBISHI LANCER X, 2010 року випуску, який був відчужений 29.11.2016, а вже 29.12.2016 був придбаний RENAULT LAGUNA, 2011 року випуску, який був відчужений 06.12.2019 та 05.02.2020 був придбаний MERCEDES-BENZ E, 220 CDI, 2011 року випуску.
Відповідно до довідки ТОВ «НСЕО» №12 від 10.02.2025, середня ринкова вартість автомобіля OPEL VECTRA, 2007 року випуску, станом на 13.04.2016 складала 254 510, 00 грн, що по курсу НБУ становило 9 960, 00 доларів США. Відповідно до довідки ТОВ «НСЕО» №11 від 10.02.2025, середня ринкова вартість колісних транспортних засобів станом на 07.02.2025 року становить: MITSUBISHI LANCER X, 2010 року випуску, - 271 760,00 грн, RENAULT LAGUNA, 2011 року випуску, - 278 810, 00 грн, MERCEDES-BENZ E, 220 CDI, 2011 року випуску, - 472 980,00 грн.
Частка транспортного засобу MERCEDES-BENZ E, 220 CDI, 2011 року випуску, вартість якого складає 472 980,00 грн, була придбана за особисті кошти ОСОБА_2 (472 980, 00 грн-254 510, 00=218 470 грн), а 218 470 грн це спільні кошти подружжя, які були витрачені на придбання автомобіля, а тому на кожного припадає по 218 470, 00 грн/2=109 235, 00 грн. Враховуючи викладене, відшкодуванню ОСОБА_1 підлягає 109 235, 00 грн.
Сторонами під час шлюбу, а саме 26.06.2021, був придбаний транспортний засіб марки BMW моделі X1, 2013 року випуску, право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_1 , який був перереєстрований на нового власника 29.06.2023 без згоди ОСОБА_2 , що підтверджується відповіддю Головного сервісного центру МВС у Вінницькій, Черкаській, та Кіровоградській областях №31/31/14/92-аз/05-2025-95-2025 від 30.01.2025 на адвокатський запит №24/01 від 24.01.2025.
Крім того, під час шлюбу за спільні кошти подружжя під час перебування ОСОБА_1 у Німеччині у травні місяці 2023 року був придбаний транспортний засіб марки AUDI моделі Q5, 2011 року випуску, право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_1 , перереєстрований на нового власника 24.04.2024, що підтверджується інформацією з реєстру транспортних засобів відповідно до розділу 39 Закону про дорожній рух Німеччини від 28.01.2025, що додається. Вказаний транспортний засіб був відчужений ОСОБА_1 24.04.2024 без згоди ОСОБА_2 . 
Згідно з довідкою ТОВ «НСЕО» №11 від 10.02.2025, середня ринкова вартість колісних транспортних засобів станом на 07.02.2025 року: транспортний засіб марки BMW моделі X1, 2013 року випуску, - 591 640, 00 грн; транспортний засіб марки AUDI моделі Q5, 2011 року випуску, - 792 450, 00 грн, тому відшкодуванню на користь ОСОБА_2 підлягає 591 640, 00 грн/2=295 820, 00 грн за автомобіль марки BMW моделі X1 та 792 450, 00 грн/2=396 225, 00 грн за автомобіль марки AUDI моделі Q5.
Оскільки відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , розпорядилася спільною власністю подружжя автомобілями марки BMW моделі X1 та AUDI моделі Q5, на власний розсуд, без письмової згоди позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_2 на його відчуження, то останній має право на грошову компенсацію вартості спірних транспортних засобів. Вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. 
Враховуючи той факт, що з обох сторін стягуються грошові компенсації, грошову компенсацію з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за автомобіль марки BMW моделі X1, 2013 року випуску, зменшити на 109 235, 00 грн та відповідно звільнити ОСОБА_2 від обов`язку сплачувати грошову компенсацію ОСОБА_1 .
Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_2 на:1/2 частку квартири під номером АДРЕСА_1 , автомобіль марки MERCEDES-BENZ моделі Е220 СDI, 2011 року випуску; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 часток автомобілів марки BMW моделі X1, 2013 року випуску, та марки AUDI моделі Q5, 2011 року випуску, у розмірі 582 810, 00 грн. Визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири під номером АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати: сплачений судовий збір, витрати на проведення оцінки квартири та транспортних засобів та витрати за надання професійної правничої допомоги. Також заявлено клопотання про витребування письмових доказів.
02.04.2025 від представника відповідача за зустрічним позовом - адвоката Туніка Ю. М. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він зазначив, що з зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 не погоджується.
Як вбачається з змісту зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поділу майна подружжя, а саме - квартири АДРЕСА_1 та визнає за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 .
На думку представника позивача за первісним позовом, відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України, визнання відповідачем позовних вимог в частині визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину спірної квартири є підставою для відмови в прийнятті зустрічної позовної заяви. Разом з тим, не заперечуючи проти поділу квартири, ОСОБА_2 в зустрічній позовній заяві просить суд визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на 1/2 частку спірної квартири за кожним. ОСОБА_2 в порядку статті 81 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про придбання спірної квартири за його особисті кошти та кошти ОСОБА_1 , а тому не спростував презумпцію спільності майна, придбаного у період шлюбу. Зазначене є підставою для відмови в задоволенні зустрічної позовної вимоги в частині визнання права особистої приватної власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на 1/2 частку спірної квартири і задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, а саме - спірної квартири. 
Що стосується вимоги, викладеної в зустрічній позовній заяві про визнання права особистої приватної власності за ОСОБА_2 на автомобіль марки MERCEDES-BENZ моделі Е220 СDI, 2011 року випуску, представник позивача за первісним позовом зазначає таке. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ моделі Е220 СDI, 2011 року випуску, був придбаний та зареєстрований 05.02.2020 під час перебування сторін у шлюбі і є спільною сумісною власністю. Твердження ОСОБА_2 , що автомобіль марки MERCEDES-BENZ моделі Е220 СDI, 2011 року випуску, був придбаний за рахунок особистих грошових коштів, належних йому від продажу попереднього автомобіля RENAULT LAGUNA, який належав йому на праві особистої приватної власності до шлюбу, не відповідає дійсності так, як попередній автомобіль, RENAULT LAGUNA, 2011 року випуску, був придбаний 29.12.2016 року і проданий 06.12.2019, тобто під час перебування у шлюбі і є спільною сумісною власністю.
Стосовно зустрічної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсацію вартості частки автомобіля марки BMW в розмірі 295 820, 00 грн слід зазначити що автомобіль BMW моделі Х1, 2013 року випуску, був перереєстрований 29.06.2023, тобто під час шлюбу. (Шлюб було розірвано рішенням Вінницького міського суду від 27.06.2024) і тому на час розірвання шлюбу автомобіль BMW моделі Х1, 2013 року випуску, є спільною сумісною власністю. Твердження зустрічної позовної заяви що зазначений автомобіль проданий без згоди чоловіка жодним доказом не підтверджене.
Вимога про стягнення грошової компенсації вартості частки автомобіля AUDI – є безпідставною, та як зазначений автомобіль був подарований ОСОБА_1 після припинення нею спільного проживання та ведення господарства з ОСОБА_2 .
Окрім цього, представник позивача за первісним позовом вказує, що відповідач за первісним позовом не довів вартість майна, що підлягає стягненню. Так як довідки, надані про середню вартість автомобілів, не є експертним висновком, а оцінка ринкової вартості майна можлива тільки за умови проведення експертної оцінки вище вказаного майна.
Ухвалою від 15.04.2025 постановлено прийняти до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та задоволено клопотання представника позивача за зустрічним позовом про витребування письмових доказів. 
29.04.2025 на виконання вимог ухвали суду надійшла відповідь з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС).
12.05.2025 від представника відповідача за первісним позовом - адвоката Тетевої- Родюк І. О. надійшла заява про зменшення позовних вимог, яка вмотивована тим, що з метою всебічного і об`єктивного розгляду справи ОСОБА_2 було замовлено та отримано звіт про оцінку транспортного засобу BMW моделі X1, 2013 року випуску, та звіт про оцінку транспортного засобу AUDI моделі Q5, 2010 року випуску. Відповідно до звіту № 28/1 про оцінку колісного транспортного засобу, середня ринкова вартість автомобіля BMW моделі X1, 2013 року випуску, становить 559 290, 00 грн. Відповідно до звіту № 28/2 про оцінку колісного транспортного засобу, середня ринкова вартість автомобіля марки AUDI моделі Q5, 2010 року випуску, становить 694 890, 00 грн. Отже, вартість транспортних засобів уточнена та має відмінності від довідки про середню ринкову вартість, яку було приєднано до зустрічного позову. Представник позивача за зустрічним позовом просить зменшити позовні вимоги в частині та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 часток автомобілів марки BMW моделі X1, 2013 року випуску, та марки AUDI моделі Q5, 2011 року випуску, у розмірі 517 855, 00 грн. В іншій частині позовні вимоги залишає без змін.
19.05.2025 від представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Тетевої-Родюк І. О. надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій представник вказує, що твердження відповідача за зустрічним позовом, що стягнення грошової компенсації вартості автомобіля АUDI є безпідставним, оскільки вказаний автомобіль був подарований ОСОБА_1 після припинення нею спільного проживання та ведення господарства з ОСОБА_2 є неправдивим. Як вбачається із долученого представником відповідача договору дарування, вказаний договір не містить будь-яких доказів його підписання як саме відповідачкою, так і ОСОБА_5 . Зокрема наданий відповідачем текст не дає можливості пересвідчитись у його справжності, оскільки не містить засвідчення справжності підпису відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , як і не містить будь-яких доказів його укладення саме у зазначений у ньому час. Вказаний текст не дає можливості встановити, що саме ця текстова версія є зокрема оригіналом на дату, яка зазначається відповідачем як дата укладення, оскільки не виключає внесення змін в його зміст самим відповідачем. Крім того, зазначений договір не відповідає вимогам, що ставляться до договорів дарування транспортного засобу щодо обов`язковості його нотаріального посвідчення при здійснені перереєстрації транспортного засобу у сервісних центрах МВС. 
Позивачу за зустрічним позовом достеменно відомо про час та місце купівлі транспортного засобу марки AUDI Q5, оскільки саме ОСОБА_2 звернувся до громадянина ОСОБА_6 для здійснення підбору та придбання вказаного транспортного засобу, що підтверджується листуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а також письмовими свідченнями ОСОБА_7 , що є у матеріалах справи.
Щодо стягнення грошової компенсації вартості автомобілів зазначає, що оскільки відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , розпорядилася спільною власністю подружжя автомобілями марки BMW моделі X1 та AUDI моделі Q5, на власний розсуд, без письмової згоди позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_2 на його відчуження, то останній має право на грошову компенсацію 1/2 вартості вказаних транспортних засобів.
Інші твердження відповідача, викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву, на думку представника позивача за зустрічним позовом, також не відповідають дійсності та не спростовують обставин, що стали підставою для подання зустрічної позовної заяви.
23.06.2025 від представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом - адвоката Тетевої-Родюк І. О. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів, яке задоволене ухвалою від 24.06.2025. 04.08.2025 на виконання вимог ухвали суду надійшла відповідь з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві.
29.10.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача за первісним позовом - адвоката Тетеви-Родюк І. О. надійшла заява про виклик свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Від допита як свідка ОСОБА_7 представник відповідача за первісним позовом у підготовчому засіданні відмовилась.
Ухвалою суду від 17.11.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом, представника позивача за зустрічним позовом – адвоката Тетевої-Родюк І. О. про виклик та допит в судовому засіданні свідка –  ОСОБА_8 . 
В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, адвокат Тунік Ю. М. первісний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, вказаних в ньому. Щодо зустрічного позову в частині спірної квартири зазначив, що позовна вимога сформульована некоректно, суд має прийняти рішення про поділ спільного майна подружжя. В іншій частині зустрічні позовні вимоги не визнав з підстав, вказаних у відзиві на зустрічну позовну заяву. Додатково зазначив, що позивачем за зустрічним позовом не надані докази, що кошти, які ним одержані від продажу автомобіля, що був його особистою власністю, витрачені на придбання автомобіля в шлюбі. Також не надані належні докази, що підтверджують оцінку всіх транспортних засобів. Оцінка, що вказана в довідках, не є належною. Крім того, зазначив, що автомобіль AUDI моделі Q5є особистим майном позивачки за зустрічним позовом, був подарований їй ОСОБА_6 в Німеччині, в Україні автомобіль зареєстрований не був.
Представник відповідача за первісним позовом, адвокат Тетева-Родюк І. О., визнала первісний позов в частині поділу спірної квартири, заперечувала щодо позовних вимог про поділ автомобіля MERCEDES-BENZ E, 220 CDI, 2011 року випуску, без врахування особистих коштів ОСОБА_2 з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву та у зустрічному позові; підтримала зустрічну позовну заяву з підстав, зазначених в ній.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що ОСОБА_1 є її донькою. У ОСОБА_2 до одруження був новий автомобіль Опель. Подружжя у шлюбі декілька автомобілів купували та продавали. ОСОБА_2 змінював автомобілі собі та дружині. Автомобіль AUDI подружжя придбало в Німеччині, куди її донька виїхала з дітьми на автомобілі BMW X1. Їй відомо, що ОСОБА_2 був у Вінниці, а донька продавала автомобіль в Німеччині. Згоду на продаж автомобіля чоловік дружині не надавав. Автомобіль AUDIдля її доньки шукав в Німеччині знайомий на ім`я ОСОБА_9 та його дружина ОСОБА_10 . Її донька оплачувала послуги ОСОБА_9 та вартість автомобіля. Вона перебувала на той час в Німеччині і зять перераховував кошти для придбання автомобіля на її картку, на картку доньки та на картки дітей. Їй відомо, що ОСОБА_9 автомобіль її доньці не дарував, бо був з нею тиждень знайомий. Під час укладення договору купівлі-продажу автомобіля AUDI вона не була присутня, але в сім`ї велись розмови про придбання автомобіля і вона була учасником цих розмов. Знає, з цих розмов, що ОСОБА_9 був посередником при придбанні автомобіля в Німеччині. Суму, за яку був придбаний автомобіль, вона не пам`ятає.
Вислухавши представника позивача за первісним позовом, представника відповідача за зустрічним позовом, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд зазначає таке.
Судом на підставі нижче зазначених фактичних обставин встановлено, що між сторонами виникли сімейні відносини щодо поділу спільного майна подружжя, які регулюються нормами СК України
Суд встановив, що 16.10.2010 між позивачкою за первісним позовом, ОСОБА_1 , та відповідачем, ОСОБА_2 , зареєстровано шлюб (а. с. 24 т. 1), який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2024. Судове рішення набрало законної сили 01.08.2024 (а.с.25 т. 1).
Сторони мають двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 26, 27 т. 1).
Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №390027727 від 07.08.2024 ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:649164 від 01.03.2013 на праві власності належить нерухоме майно: квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 15 т. 1). Аналогічна інформація зазначена в свідоцтві про право власності від 25.09.2014, індексний №27308413 та Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27308555 від 25.09.2014 (а. с. 134, 135 т. 1).
Відповідно до відповіді на запит ТОВ «Незалежна судова експертиза і оцінка» вих. № 24 від 05.03.2025 середня ринкова вартість квартири загальною площею 84, 0 кв. м., житловою площею 55, 4 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 05.03.2025 складає – 2 900 000, 00 грн (а. с. 117 т. 1).
З Висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 19.11.2024 №3219/24-1 вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля марки MERCEDES-BENZ E 220 CDI, 2011 року випуску, виходячи з середньостатистичних показників технічного стану та пробігу автомобіля, станом на 19.11.2024 складає 502 250, 00 грн (а. с. 11-14 т. 1).
Відповіддю ТСЦ МВС №0541 вих. №31/31/0541/644-аз-554-2024 від 22.10.2024 на адвокатський запит Ю. Туніку, підтверджується, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за гр. ОСОБА_2 станом на 18.10.2024 зареєстрований транспортний засіб MERCEDES-BENZ E 220 CDI, 2011 року випуску, дата реєстрації 05.02.2020 (а. с.19 т. 1).
З Витягів з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів за період з 01.01.2008 по 01.01.2025, наданого на запит адвоката Тетевої-Родюк І. О, вих. №31/31/14/92-аз/05-2025-95-2025 від 30.01.2025 (50325) вбачається, що за ОСОБА_1 були зареєстровані автомобілі: SKODA FABIA, хетчбек, 2010 року випуску, дата державної реєстрації – 24.06.2016, дата перереєстрації – 23.07.2016; BMW X1, універсал, 2013 року випуску, дата державної реєстрації – 26.06.2021, дата перереєстрації – 29.06.2023. 
За ОСОБА_2 були зареєстровані автомобілі: OPEL VECTRA, седан, 2007 року випуску, дата державної реєстрації – 13.04.2010, дата перереєстрації – 13.04.2016; MITSUBISHI LANCER X, седан, 2010 року випуску, дата державної реєстрації – 11.05.2016, дата перереєстрації – 29.11.2016, RENAULT LAGUNA, універсал, 2011 року випуску, дата державної реєстрації – 29.12.2016, дата перереєстрації – 06.12.2019, MERSEDES-BENZ E 220 CDI, седан, 2011 року випуску, дата державної реєстрації – 05.02.2020 (а. с. 113-114 т. 1). Аналогічна інформація про реєстрацію автомобіля BMW X1, універсал, 2013 року випуску, дата державної реєстрації – НОМЕР_1 , на праві власності ОСОБА_1 вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а. с. 137 т. 1). 
З нотаріально посвідчених перекладів Інформації з реєстру транспортних засобів відповідно до розділу 39 Закону про дорожній рух (StVG) для судових позовів на діючий номерний знак NEA- НОМЕР_3 транспортний засіб знято з обліку 24.04.2024. Дані власника, звернення: пані, прізвище: ОСОБА_1 , ім`я: ОСОБА_11 , вулиця: Айгерсдорфер Вег 26, поштовий індекс/місто: 91448 Емскірхен, дані транспортного засобу: виробник: 0588 AUDI, тип: AIY 8R, клас автомобіля/тип кузова МIGAC, транспортний засіб підвищеної прохідності, універсал, Інформації з реєстру транспортних засобів відповідно до розділу 39 Закону про дорожній рух для судових позовів на діючий номерний знак NEA-YS23, дата присвоєння реєстраційного номеру 17.10.2024. Дані власника, звернення: пані, прізвище: ОСОБА_1 , ім`я: ОСОБА_11 , вулиця: Ерлангер Штрассе 7, поштовий індекс/ місто 91448 Емскірхен, дані транспортного засобу: виробник 0583 PORSCHE, тип AEQ 92A, клас автомобіля/тип кузова MIG AC, транспортний засіб підвищеної прохідності, універсал (а. с. 18-121 т. 1).
З перекладу з німецької мови на українську мову, виконаного перекладачем Кушпітою О. В. бюро перекладів м. Вінниця «ОМНІС», договору дарування, укладеного 01.05.2023, між дарувальником, ОСОБА_6 , та обдарованою, ОСОБА_1 , вбачається, що дарувальник є єдиним власником транспортного засобу Audi Q5, S-Line HSN/ TSN:0588/AIR, та дарувальник передає у дар та передає, а обдарований приймає у свою власність зазначений у пункті І предмет дарування з усіма правами та обов`язками так, як дарувальник ним володів і користувався або мав право володіти і користуватися (а. с. 144-145 т. 1).
З відповіді Філії ГСЦ МВС РСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях на ухвалу суду від 15.05.2025 вих. №31/31/14-4669-2025 від 28.04.2025 (68435) вбачається, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб марки BMW моделі X1, 2013 року випуску, власником якого була ОСОБА_1 перереєстрований на нового власника ТСЦ №8046 РСЦ ГСЦ МВС у м. Києві 29.06.2023 на підставі договору купівлі-продажу, укладеному у суб`єкта господарювання (ТОВ «.ВАВІЛОН.») (а. с. 166 зворот т. 1).
Суд вважає письмові свідчення ОСОБА_7 (а. с. 171-172 т. 1) недопустимим доказом, оскільки відповідно до статей 90, 91, 230 ЦПК України свідок дає показання в залі судового засідання, під розписку попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приводиться до присяги, яка долучається до матеріалів справи. Вимогам закону письмові свідчення ОСОБА_7 не відповідають.
З електронного доказу, переписки в месенджері, з ОСОБА_6 вбачається, що між учасниками розмови, іншим учасником як стверджує представник відповідача за зустрічним позовом, є ОСОБА_2 , обговорюється з 25.04.2023 по 12.05.2023 придбання автомобіля в Німеччині, зокрема мова йде про автомобіль марки AUDI (а. с. 173-177 т. 1).
Зі звіту № 28/1 про оцінку колісного транспортного засобу, виконаного суб`єктом оціночної діяльності: ФОП ОСОБА_12 , вбачається, що середня ринкова вартість колісного транспортного засобу – легкового автомобіля BMW X1, рік випуску 2013, станом на 14.04.2025 становить 559 290, 00 грн з урахуванням ПДВ (а. с. 192-200 т. 1).
Зі звіту № 28/2 про оцінку колісного транспортного засобу, виконаного суб`єктом оціночної діяльності: ФОП ОСОБА_12 , вбачається, що середня ринкова вартість колісного транспортного засобу – легкового автомобіля AUDI Q5, рік випуску 2010, станом на 17.04.2025 становить 694 890, 00 грн з урахуванням ПДВ (а. с. 204 -215 т. 1).
Відповідно до звіту № 32 про оцінку колісного транспортного засобу, виконаного ФОП ОСОБА_12 середня ринкова вартість колісного транспортного засобу легкового автомобіля OPEL VECTRA 2.2, рік випуску 2007, станом на 13.04.2016 становила 254 510, 00 грн (а. с. 4 т. 2-14).
З листа РСЦ ГСЦ МВС В М. КИЄВІ вих. №31/26/22-7555-2025 від 31.07.2025 вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб BMW X1, 2013 року випуску, 26.06.2021 в ТСЦ 0546 був перереєстрований на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №0546/2021/2652316 від 26.06.2021, укладеного в ТСЦ 0546, про що видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 26.06.2021. 29.06.2023 в ТСЦ 8046 вказаний транспортний засіб був перереєстрований з ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_13 на підставі договору комісії №6436/1/043580 від 28.06.2021 та договору купівлі-продажу №6436/23/043580 від 29.06.2023, укладених у суб`єкта господарювання ТОВ «ВАВІЛОН». В Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня інформація про те, що станом на 23.06.2023, ОСОБА_2 був співвласником транспортного засобу ВМW X1, 2013 року випуску, а отже і отримання згоди (заяви) на його відчуження від ОСОБА_2 . Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою КМУ від 07.09.1998 №1338 не передбачено (а. с. 48-49 т. 2). 
У додатку до листа наданий договір комісії № 6436/23/1/043580 від 28.06.2023, укладений між ТОВ «.ВАВІЛОН.» та ОСОБА_1 , Акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №6436/23/1/043580 від 28.06.2023, з якого вбачається, що стан транспортного засобу ВМW X1, 2013 року випуску, - задовільний, відсоток зносу 55%, ціна продажу – 49 000, 00 грн, договір купівлі-продажу транспортного засобу 6436/23/1/043580 від 29.06.2023, укладений між суб`єктом господарювання ТОВ «.ВАВІЛОН.» та Росеро Санчес Саул Рікардо, Акт огляду реалізованого транспортного засобу №6436/23/1/043580 від 29.06.2023. В зазначених документах згода ОСОБА_2 на відчуження автомобіля BMW X1, 2013 року випуску, відсутня. В договорі-купівлі продажу транспортного засобу вартість за домовленістю сторін вказана 49 000, 00 грн (а. с. 50-54 т. 2).
Згідно зі ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Згідно зі ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної, власності на майно, набуте за час шлюбу.
У відповідності до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Сторонами доведено належними допустимими та достатніми доказами та не оспорюється, що спірна квартира була придбана ними у шлюбі та є об`єктом їх права спільної сумісної власності. Спору щодо вартості цього майна між подружжям немає, наявний спір щодо конкретизації способу захисту, який має бути застосований у цьому випадку. 
Суд вважає, що відсутня підстава визнавати майно особистим майном сторін після поділу, бо відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється, а отже майно буде належати сторонам на праві власності кожному. 
Враховуючи викладене, суд вважає, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, оскільки набута ними у власність у шлюбі. 
Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
За принципом рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, частки у праві власності на спірне нерухоме майно сторін мають бути визначені рівними по частці. 
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в цій частині за первісним позовом та за зустрічним позовом. 
Щодо транспортних засобів суд зазначає таке.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджують одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Конструкція статті 60 СК України передбачає застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі № 404/1515/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Ураховуючи, те що спірний транспортний засіб BMW X1, 2013 року випуску, є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як такий, що придбаний у період шлюбу та сторонами цей факт не оспорюється, суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом, ОСОБА_2 доведено, що відчуження належної позивачу за зустрічним позовом частки у праві спільної сумісної власності подружжя на транспортний засіб без його згоди за вище зазначеними договорами комісії та купівлі-продажу є порушенням прав позивача як співвласника вказаного майна. Хоча цей транспортний засіб було зареєстровано лише на дружину, ОСОБА_1 , проте факт реєстрації спільного майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі та вона може ним розпоряджатися без згоди іншого з подружжя. Відповідачем за зустрічним позовом не надано суду доказів, що підтверджують надання письмової згоди ОСОБА_2 на укладення договору купівлі-продажу спільного майна.
Як вже зазначалось судом, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки. 
У разі відчуження майна одним із подружжя без згоди іншого та у зв`язку з цим – неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Сторонами договору купівлі-продажу визначена ціна транспортного засобу BMW X1, 2013 року випуску, в сумі 49 000, 00 грн. Відповідно до звіту № 28/1 про оцінку колісного транспортного засобу середня ринкова вартість колісного транспортного засобу – легкового автомобіля BMW X1, 2013 року випуску, станом на 14.04.2025 становить 559 290, 00 грн з урахуванням ПДВ. Відсутність письмової згоди позивача за зустрічним позовом на укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу означає й відсутність погодження ним ціни договору, а отже суд вважає, що вартість частка позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_2 у праві власності на транспортний засіб має визначатися відповідно до звіту № 28/1 про оцінку транспортного засобу станом на час розгляду справи судом і становить 559 290, 00 грн. 
Отже, вирішуючи спір щодо автомобіля BMW моделі X1, 2013 року випуску, суд зазначає, що сторони не оспорюють, що цей автомобіль був об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Позивачем за зустрічним позовом доведено належними та допустимими доказами (договір комісії, договір купівлі-продажу), що цей автомобіль був відчужений ОСОБА_1 без письмової згоди ОСОБА_2 . Станом на час розгляду справи судом вартість цього транспортного засобу становить 559 290, 00 грн. Отже, з відповідача за зустрічним позовом на користь ОСОБА_2 має бути стягнута компенсація у розмірі частки в сумі 279 645, 00 грн.
Щодо автомобіля AUDI моделі Q5, 2010 року випуску, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.
Отже, для застосування положень цього закону сторонами має бути доведено, юридичні факти, які визначають правовідносини між ними, як правовідносини з міжнародним елементом. Сторони не заперечують, що транспортний засіб AUDI моделі Q5, 2010 року випуску, був придбаний ОСОБА_1 в Німеччині, але вказують різні підстави для його набуття у власність, договір дарування та договір купівлі-продажу. Докази постійного проживання ОСОБА_1 в Німеччині суду не надані. 
Ст. 1 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 (надалі – Конвенція), до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002, передбачено, що ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.
Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.
Однак ця Конвенція не поширюється: a) на документи, складені дипломатичними або консульськими агентами; b) на адміністративні документи, що мають пряме відношення до комерційних або митних операцій.
Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений (ст. 3 Конвенції).
Позивачем за зустрічним позовом на підтвердження факту придбання в шлюбі та відчуження без його згоди автомобіля AUDI моделі Q5, 2010 року випуску, надані нотаріально посвідчені переклади з німецької мови Інформацій з реєстру транспортних засобів відповідно до розділу 39 Закону про дорожній рух для судових позовів (Німеччина), без проставлення апостилю компетентним органом. Враховуючи зазначене, суд оцінює цей доказ як недопустимий відповідно до положень Конвенції.
Щодо електронного доказу, переписки в месенджері між ОСОБА_14 та ОСОБА_2 , та показань свідка ОСОБА_8 , які надані суду позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 , то суд також відхиляє їх як недопустимі, бо відповідно до ст. 208 ЦК України, допустимим доказом виникнення права власності є правочин, у цьому випадку -договір купівлі-продажу транспортного засобу, вчинений (укладений) в письмовій формі.
На думку суду недопустимим доказом є також переклад з німецької мови договору дарування, оформлений в простій письмовій формі, укладений 01.05.2023, між дарувальником, ОСОБА_6 , та обдарованою, ОСОБА_1 виходячи з такого.
Відповідно до пояснень, які надані в судовому засіданні представником позивача за первісним позовом, проста письмова форма договору дарування транспортного засобу відповідає вимогам ЦК Німеччини.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону чи аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі.
Висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань (ст. 115 ЦПК України) .
Суду позивачем за первісним позовом не був наданий відповідний висновок експерта у галузі права щодо змісту норм законодавства Німеччини, якими встановлюється проста письмова форма договору дарування транспортного засобу. Висновок експерта з питань права не є доказом, а його прийняття та врахування є правом, а не обов`язком суду, але такий висновок у цьому випадку надав би можливість оцінити письмовий доказ, наданий суду позивачем за первісним позовом з урахуванням положень законодавства Німеччини. Суд позбавлений такої можливості у цьому випадку. За таких обставин, суд оцінює цей доказ як недопустимий.
Отже, на думку суду сторонами допустимими та достатніми доказами не було підтверджено фактичні обставини, на які вони посилаються: позивачем за зустрічним позовом – факт придбання подружжям у шлюбі автомобіля AUDI моделі Q5, 2010 року випуску, та його відчуження без його згоди, а відповідачем за зустрічним позовом – факт придбання транспортного засобу AUDI моделі Q5, 2010 року випуску, у власність на підставі договору дарування та режим особистої приватної власності на цей транспортний засіб.
Щодо транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ моделі Е220 СDI, 2011 року випуску, суд зазначає таке.
Сторони не оспорюють факт набуття цього транспортного засобу сторонами у шлюбі, режим спільного майна щодо нього, але позивач за зустрічним позовом вважає, що його частка у праві власності на це майно є більшою ніж , бо воно придбано частково за рахунок коштів, одержаних ним від відчуження особистого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є , зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Ч. 7 цієї статті передбачено, що якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). 
У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Можливою є й трансформація майна, яке належить одному з подружжя на праві особистої власності при його продажу в особисті кошти та придбання частково за їх рахунок майна подружжям в шлюбі, тоді частка у праві спільної власності цього подружжя має збільшуватися. Ці фактичні обставини має доводити той з подружжя, хто вимагає збільшення його частки.
З наданих позивачем за зустрічним позовом письмових доказів вбачається, що шлюб був укладений сторонами 16.10.2010, транспортний засіб OPEL VECTRA 2.2., 2007 року випуску, був зареєстрований за ОСОБА_2 до реєстрації шлюбу – 13.04.2010, а тому в шлюбі належав йому на праві особистої власності. 13.04.2016 цей транспортний засіб був знятий з реєстрації за ОСОБА_2 .
Позивач за зустрічним позовом стверджує, що транспортний засіб OPEL VECTRA, седан, 2007 року випуску, був ним проданий і частково за рахунок одержаних ним особистих коштів купувались у подальшому транспортні засоби MITSUBISHI LANCER X, седан, 2010 року випуску, дата державної реєстрації – 11.05.2016, дата перереєстрації – 29.11.2016, RENAULT LAGUNA, універсал, 2011 року випуску, дата державної реєстрації – 29.12.2016, дата перереєстрації – 06.12.2019, MERSEDES-BENZ E 220 CDI, седан, 2011 року випуску, дата державної реєстрації – 05.02.2020.
Однак, позивачем за зустрічним позовом не надані суду належні та допустимі докази, що підтверджують відчуження ним транспортного засобу OPEL VECTRA 2.2., 2007 року випуску, за договором купівлі-продажу, не надані також письмові докази, що підтверджують підстави набуття ним у власність транспортних засобів MITSUBISHI LANCER X, седан, 2010 року випуску, дата державної реєстрації – 11.05.2016, дата перереєстрації – 29.11.2016, RENAULT LAGUNA, універсал, 2011 року випуску, дата державної реєстрації – 29.12.2016, дата перереєстрації – 06.12.2019. Сам факт реєстрації права власності не свідчить, що зазначені транспортні засоби були придбані за договорами купівлі-продажу, підставами виникнення права власності може бути і безоплатний договір дарування, або спадкування. Відсутні докази, які підтверджують джерела походження коштів для придбання транспортних засобів.
Отже, позивачем за зустрічним позовом, на думку суду, не спростована презумпція спільності майна подружжя щодо транспортного засобу MERSEDES-BENZ E 220 CDI, седан, 2011 року випуску, дата державної реєстрації – 05.02.2020.
Враховуючи наведене суд доходить висновку, що в частині транспортних засобів первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов – частковому задоволенню.
Суд доходить висновку про визнання права власності ОСОБА_2 на автомобіль марки MERCEDES-BENZ моделі Е220 СDI, 2011 року випуску, та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частки його вартості в сумі 251 125, 00 грн. Стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсацію вартості частки автомобіля марки BMW моделі X1, 2013 року випуску, який був проданий нею без згоди ОСОБА_2 , в сумі 279 645, 00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦК України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
Враховуючи, що грошові зобов`язання сторін є зустрічними та однорідними, то вони можуть бути зараховані, і остаточно з ОСОБА_1 має бути стягнуто на користь ОСОБА_2 28 520, 00 грн грошової компенсації вартості частки автомобіля марки BMW моделі X1, 2013 року випуску (279 645, 00 грн – 251 125, 00 грн = 28 520, 00 грн). 
Щодо понесених судових витрат, окрім судового збору, їх розподіл судом не здійснюється, бо сторонами відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України було зроблено заяви, що докази понесених судових витрат ними будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оплата судового збору позивачем за первісним позовом підтверджується платіжною інструкцією №0.0.4059151704.1 від 11.12.2024 в сумі 605, 60 грн (а. с. 6 т. 1), платіжною інструкцією №0.0.4059172554.1 від 11.12.2024 в сумі 9 084, 00 грн, (а. с. 29 т. 1). Загалом на суму – 9 689, 60 грн.
Оплата судового збору відповідачем за первісним позовом підтверджується платіжною інструкцією №0.0.4242043399.1 від 11.03.2025 в сумі 9 084, 00 грн (а. с. 127 т. 1).
Ціна первісного позову становила 1 701 125, 00 грн, ціна зустрічного позову - 2 032 810, 00 грн. Суд визначає ціну позовів, враховуючи встановлену під час розгляду спору вартість нерухомого майна та транспортних засобів. 
Первісний позов задоволений судом в сумі 1 701 125, 00 грн, тобто в повному обсязі. Отже, з відповідача за первісним позовом на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 9 689, 60 грн.
Зустрічний позов задоволений судом на суму 1 729 645, 00 грн, тобто на 85, 09%. Отже з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 7 729, 58 грн.
Провівши зарахування, суд зазначає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 1 960, 02 грн.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити в повному обсязі.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Поділити спільне сумісне майно подружжя та визнати:
-за ОСОБА_1 право власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;
- за ОСОБА_2 право власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати право власності ОСОБА_2 на автомобіль марки MERCEDES-BENZ моделі Е220 СDI, 2011 року випуску.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частки вартості автомобіль марки MERCEDES-BENZ моделі Е220 СDI, 2011 року випуску, в сумі 251 125, 00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_15 грошову компенсацію вартості частки автомобіля марки BMW моделі X1, 2013 року випуску, в сумі 279 645, 00 грн.
Зарахувати зустрічні вимоги і остаточно стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 28 520, 00 грн грошової компенсації вартості автомобіля марки BMW моделі X1, 2013 року випуску.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 960, 02 грн.
В іншій частині в задоволенні зустрічного позову – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складене 14.05.2026.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя         Олена БЕРЕЗОВСЬКА