ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

04 травня 2026 року	Справа №160/37170/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради (Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Володимира Великого,34-Б, 50071 ЄДРПОУ 05411280) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
УСТАНОВИВ:

29 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради, у якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради щодо нарахування ОСОБА_1 компенсації на транспортне обслуговування з 01.01.2025р. по 31.12.2025 року, у розміру меншому, ніж встановлено п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 № 536 «Про внесення змін до п.2 Постанови Кабінету Мінстрів України від 14.02.2007 № 228», а саме: 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок та нарахування сум грошової компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2025 по 31 грудня 2025 у розмірі, встановленому пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», а саме: у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, та направити до Комунального закладу «Центр соціальної допомоги та підтримки» Дніпропетровської обласної ради інформацію у списках осіб для виплати компенсації на транспортне обслуговування, для перерахування донарахованих ОСОБА_1 сум, із урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його у 2007 році поставлено на пільгову чергу для отримання автомобіля «Славута» та призначено грошову компенсацію на транспортне обслуговування у розмірі 192 грн до отримання автомобіля. 16.12.2025 року він звернувся до відповідача про перерахунок та виплату компенсації на транспортне обслуговування з 01.01.2025 по 31.12.2025 року згідно із Постановою Кабінету Міністрів України № 536 від 07.08.2013 року про внесення змін до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №228. Відповідач відмовив у перерахунку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. 
Ухвалою від 31.12.2025 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідач на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, 02.01.2026 року відповідач надіслав до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що нарахування грошової компенсації позивачу проведено відповідно до вимог чинного законодавства. 
13.01.2026 року позивач надав відповідь на відзив де посилався на сталу практику Верхвного Суду щодо правомірності заявлених ним позовних вимог.
Згідно з ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-й категорії, а також інвалідом війни 2 групи та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради. 
14.12.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату грошової компенсації на транспортне обслуговування, в якому позивач просив зробити перерахунок та виплатити в належному розмірі компенсацію на транспортне обслуговування згідно із п. 2 Порядку виплати грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 з 01 січня 2025 по 31 грудня 2025 року, із вирахуванням вже отриманих сум за цей період. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність протягом 2024 року, становив 2361,00 грн. Відсотковий розмір, визначений вищезазначеною Постановою становить 29%, відповідно сума компенсації становить за перше півріччя 342,34 грн, за друге півріччя 342,35 грн. 
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації на транспортне обслуговування за спірний період, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та транспортне обслуговування», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228», а саме: 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць, протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела прав.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частинами першою, п`ятою, шостою статті 28 Закону України від 6 жовтня 2005 року № 2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (далі Закон №2961-IV) грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю, на дітей з інвалідністю, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення спеціальним автотранспортом. Грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування призначають і виплачують місцева державна адміністрація. Порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Постанови № 228 для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, які мають автомобілі та мотоколяски, розміри річних грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та мотоколясок становлять відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на транспортне обслуговування 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Пунктом 5 Порядку передбачено, що компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.
Наведене нормативне регулювання дає підстави стверджувати, що розмір грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, показники, за якими вона визначається, порядок та періодичність її виплати точно встановлені законодавством, яке не передбачає компетенції центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, забезпечує формування та реалізацію здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, давати роз`яснення з питань визначення розміру грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, що виплачуються особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю, що мають автомобілі та мотоколяски. Показники і параметр розміру грошової компенсації у нормативному акті виписані достатньо чітко і однозначно для того, щоб визначити і виплати конкретну суму цього платежу. Зокрема положення пункту 2 Постанови № 228 та пункту 5 Порядку треба розуміти так, що 22 або 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, є сумою, яка належить до сплати за кожен місяць відповідного півріччя, що виплачується двічі на рік рівними частинами.
Вказані висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 550/196/16-а, від 28.04.2020 у справі № 611/26/17 та у постанові Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 260/4268/21, та, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховуються при вирішенні цієї справи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2020 р. № 683 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228» (далі Постанова № 683), яка набрала чинності з 08.08.2020, затверджено зміни, що вносяться до Постанови № 228, зокрема установлено, що для осіб з інвалідністю і законних представників дітей з інвалідністю, які мають автомобілі та мотоколяски, розміри річних грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів становлять відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на транспортне обслуговування - 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
З 01.07.2021 набрали чинності зміни до Постанови № 228, внесені Постановою № 283, зокрема установлено, що для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, які мають автомобілі та мотоколяски, розміри річних грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та мотоколясок становлять відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на транспортне обслуговування - 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Отже, розмір грошової компенсації на транспортне обслуговування визначено пунктом 2 Постанови № 228 в редакції Постанови № 536, чинній до 08.08.2020: грошова компенсація на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю у розмірі 29% прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць; в редакції Постанови № 683, чинній з 08.08.2020: розміри річних грошових компенсацій на транспортне обслуговування становлять 29% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Тобто, з 08.08.2020 Кабінетом Міністрів України встановлено інший механізм обрахунку розміру грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, який призвів до зменшення розміру грошової компенсації.
З огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, у період чинності пункту 2, в редакції, яка передбачає, що розміри річних грошових компенсацій на транспортне обслуговування становлять 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у правовідносинах щодо виплати грошової компенсації на транспортне обслуговування, передбаченої статтею 28 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" № 2961-IV, повинні застосовувати пункт 2 постанови № 228 в редакції Постанови № 536, згідно із якою грошова компенсація на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць з урахуванням положень міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положень Конвенції про права осіб з інвалідністю та Європейської соціальної хартії (переглянутої).
З урахуванням наведеного, суд робить висновок про те, що виплата позивачу за перше півріччя 342,34 грн, за друге півріччя 342,35 грн спірної компенсації не відповідає положенням пункту 2 Постанови № 228 в редакції Постанови № 536.
Лист Міністерства соціальної політики України від 28 жовтня 2013 року № 2249/19/93-13, на який посилається орган соціального захисту населення при обчисленні грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, що виплачується, зокрема інвалідам, не є нормативно-правовим актом, носить рекомендаційний характер, а тому не підлягає застосуванню при визначенні порядку та розміру нарахування зазначеної виплати.
Згідно з вимогамистатті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно достатті 90 КАС Українисуд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням встановлених обставин, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд зробив висновок про задоволення позову.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненнідо суду з цим позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак питання щодо розподілу витрат на сплату судового збору судом не розглядається. Інші судові витрати позивачем не заявлено.
Керуючись ст. 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради (Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Володимира Великого,34-Б, 50071 ЄДРПОУ 05411280) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради щодо нарахування ОСОБА_1 компенсації на транспортне обслуговування з 01.01.2025 року по 31.12.2025 року у розміру меншому, ніж встановлено п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 № 536 «Про внесення змін до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 № 228», а саме: 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць.
Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок, нарахування та виплату сум грошової компенсації на транспортне обслуговування за період з 01 січня 2025 по 31 грудня 2025 у розмірі, встановленому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», а саме: у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, із урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради подати до відповідного органу, що здійснює виплату, уточнені відомості для перерахування донарахованих сум ОСОБА_1 .
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук