Справа № 526/3998/25
Провадження № 2/526/552/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

06 травня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - Киричка С.А.,
з участю секретаря – Широколави О.В.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника третьої особи - Ясницької І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гадяцької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

встановив: 
26 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, вказуючи, що він з ОСОБА_3 не перебували у зареєстровану шлюбу, однак від спільного проживання мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 2016 року по даний час, сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Відповідач поїхала від нього з дитиною, повідомивши, що влаштовувати своє особисте життя. 
З цього часу дочка зареєстрована та проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на його утриманні та під його наглядом. Позивач самостійно займається її вихованням, забезпечує належними умовами для розвитку, піклується про її здоров`я. На даний час останнє, що йому відомо про відповідача це те, що вона уклала шлюб з громадянином держави Ізраїль, проживає за кордоном, від даного спільного шлюбу у них народилося двоє дітей. ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець, має стабільний заробіток і має можливість фінансово утримувати себе та свою дитину.Встановлення юридичного факту про самостійне виховання та утримання малолітньої дочки породить для нього юридичні наслідки, зокрема у разі встановлення даного факту позивач матиме можливість отримати право на відстрочку від мобілізації. Без встановлення даного юридичного факту позивач може бути в будь-який час мобілізований і дитина залишиться одна. У зв`язку з викладеним просить суд постановити рішення про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.
Ухвалою суду від 30.12.2025 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
05 січня 2026 року від відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення по справі, де зазначає, що дійсно на даний час вона проживає в країні Ізраїль, оскільки працює та має двох малолітніх дітей змоги приїхати не має. Щодо дочки ОСОБА_5 наголошує, так, дитина весь час жила з батьком. Відповідач хотіла б її забрати, однак життєві обставини не дають змоги, проте зв`язок з дочкою вона підтримує та надає їй фінансову допомогу. 
Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив в задоволенні позову ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, відмовити. Зокрема, вказує, що ОСОБА_2 батьківських прав не позбавлена, отже вона зобов`язана виконувати обов`язки, які покладаються на неї, як на матір вимогами законодавства України, а тому не можна вважати, що позивач є особою, яка самостійно виховує доньку, за цих обставин вказана вимога є необґрунтованою та не доведеною. Також просили розгляд справи проводити без участі представника.
Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його повністю та встановити факт самостійного виховання та утримання дочки ОСОБА_4 . 
Відповідачка ОСОБА_2 в призначені судові засідання не з`являлася, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.
Представник третьої особи Органу опіки і піклування в особі виконавчого комітету Гадяцької міської ради проти задоволення заявлених вимог не заперечувала та підтвердила, що батько виховує та утримує дочку самостійно.
Опитана під час судового розгляду неповнолітня ОСОБА_4 пояснила, що на даний час мати проживає за кордоном, а вона в Україні. Зв`язок з матірю підтримує по телефону, здебільшого через переписки, особисто бачились останній раз приблизно в 2020 році. Вона проживає разом з батьком, її повністю утримує батько та лише батько бере участь у її шкільному житті. Щодо переїзду до мами, то вказує, що звикла проживати тут, переїзджати поки що не готова.
Заслухавши пояснення позивача і представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ,  що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.11.2011 року. (а.с. 12)
Згідно свідоцтва про шлюб, 01 березня 2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , актовий запис № 369 від 01 березня 2019 року.
Як вбачається з актів обстеження умов проживання сім`ї від 16.06.2025, 17.12.2025, 17.06.2025, 18.12.2025 року, ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_4 . Сім`я проживає у власному будинку, який має 6 житлових кімнат, ванну, кухню, присадибну ділянку. Умови проживання добрі. У дитини є окрема кімната з необхідними меблями, гаджетами, одягом та продуктами харчування дитина забезпечена повністю. Батько проживає сам разом з донькою. Стосунки у сім`ї доброзичливі, товариські. Спільно проводять дозвілля.
ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, економічний вид діяльності: роботи із завершенням із завершення будівництва, роздрібна торгівля залізними виробами ,будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, вказане підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості»   ОСОБА_1 станом на 16.06.2025 незнятої чи непогашеної судимості не має. (а.с. 19) 
Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до довідки виданої Гадяцьким опорним ліцеєм імені Лесі України Гадяцької міської ради №252 від 17.12.2025, ОСОБА_4 є ученицею 8-Б класу Гадяцького опорного ліцею імені Лесі Українки Гадяцької міської ради. 
Як вбачається з характеристики учениці 8-Б класу, ОСОБА_4 , 2011 року народження навчається у закладі середньої освіти з першого класу, за час навчання зарекомендувала себе як старанна, відповідальна та наполеглива учениця. У спілкуванні з однолітками та дорослими толерантна, тактовна доброзичлива та комунікабельна, користується повагою серед учнів класу та педагогічного колективу. Батько бере активну участь у житті класу та закладу освіти, постійно цікавиться успіхами доньки, сприяє її всебічному розвитку та формуванню позитивних моральних якостей. (а.с. 23)
Відповідно до інформації зазначеної в довідці Посольства України в Державі Ізраїль від № 6164/19-522/1-963 від 5 вересня 2022 року громадянка України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , подала до консульського відділу Посольства України в Державі Ізраїль клопотання на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон на своє їм`я її дитини – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Так, судом для всебічного, повного, всестороннього розгляду справи з Державної прикордонної служби України була витребувана інформація щодо перетинання кордону України ОСОБА_2 у період з 01.01.2016.
Згідно відповіді Державної прикордонної служби України №19.4.1/32570-26 від 05.05.2026 громадянка України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перетнула кордон 13.03.2022 виїзд, пункт пропуску Мамалига, пішохід. 
Таким чином, судом було достовірно встановлено, що у період з 13.03.2022 і по теперішній час відповідач ОСОБА_2 виїхала за межі України.
Статтею 51 Конституції Українивизначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ст. 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Частиною першоюстатті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно із частини шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.
Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.
Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що неповнолітня донька ОСОБА_4 проживає зі своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про її стан здоров`я. Дитина проживає окремо від матері.
З урахуванням зазначеного, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 157 СК України, ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 221, 247, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -
вирішив:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гадяцької міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини -задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.05.2026 року.

Суддя: С. А. Киричок