Справа № 464/2831/26
пр.№ 1-кп/464/412/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2026 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань – ОСОБА_2 ,
з участю прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченої – ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження №12026141410000340 про обвинувачення 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Димитров, Донецької області, українки, громадянки України, не працюючої, з середньо - спеціальною освітою, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , в період грудня 2025 року – січня 2026 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: пр.Червоної Калини, будинок, 72а у м.Львові, на прохання ОСОБА_7 , перевірити залишок грошових кошів на його банківському рахунку, використовуючи власний мобільний телефон, авторизувалася в мобільному застосунку інтернет-банкінгу «Приват24», шляхом введення, наданих ОСОБА_7 , реквізитів доступу до банківського рахунку, та успішно здійснила вхід до облікового запису ОСОБА_7 в інтернет-банкінгу «Приват24», внаслідок чого ОСОБА_6 дізналася реквізити доступу до вищевказаного облікового запису в інформаційній (автоматизованої) системі АТ КБ «Приватбанк». В подальшому, розуміючи, що на банківському рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що емітований АТ КБ «Приватбанк», на ім`я потерпілого ОСОБА_7 можуть знаходитися грошові кошти, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання доступу до грошових коштів та функцій вказаного банківського рахунку. Реалізуючи вказане, керуючись єдиним злочинним умислом, 08 січня 2026 року близько 20 год. 44 хв., 11 січня 2026 року близько 14 год. 40 хв., 16 січня 2026 року близько 21 год. 54 хв., 06 лютого 2026 року близько 11 год. 20 хв. та 13 лютого 2026 року близько 21 год. 52 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом, використовуючи власний мобільний телефон, марки «POCO», моделі «2207117BPG», через всесвітню мережу «Інтернет», неправомірно використовуючи відомі їй реквізити доступу до облікового запису ОСОБА_7 у мобільному застосунку інтернет-банкінгу «Приват24», без дозволу останнього, здійснила несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи віддаленого доступу інтернет-банкінгу «Приват24», яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, а саме: в роботу облікового запису, який зареєстрований та належить ОСОБА_7 отримавши при цьому можливість розпоряджатись коштами та функціями банківського карткового рахунку НОМЕР_2 , що емітований АТ КБ «Приватбанк», на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , не маючи на це ні дійсного, ні передбачуваного права.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнала повністю, дала пояснення, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, щиро розкаялася. Просила суд суворо не карати та зазначила, що частково відшкодувала завдану шкоду. 
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки усіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 в судовому засіданні доведена повністю і її дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи. 
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує що останньою вчинено кримінальний проступок.
Суд також враховує особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше не судима, на обліках у психо-, наркологічному диспансерах не перебуває, не одружена, не працює. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. 
Таким чином, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченої і попередження нових злочинів може бути міра покарання в межах санкцій статті, за якою ОСОБА_6 обвинувачується, у виді пробаційного нагляду.
Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлявся.
Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України та призначити її покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
У відповідності до ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_9 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо її буде запропоновано посаду (роботу).
Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_5 , згідно з ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, відповідно до постанови дізнавача СД ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, а саме, мобільний телефон чорного кольору марки «РОСО» моделі «2207117ВРG», який належить ОСОБА_4 – повернути ОСОБА_10 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ   ОСОБА_11