РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/4123/25 
05 травня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Грипіч Л. А. 
з участю секретаря Вознюк Ю. В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про поділ спільного майна подружжя
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача, адвокат Ковальчук Л. С., звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. 
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30 серпня 2013 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який рішенням суду від 06 листопада 2024 року розірвано.
За час перебування у шлюбі сторонами було набуте спільне майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та земельна ділянка за тією ж адресою. 
Зазначене майно оформлено на відповідача, однак придбане під час шлюбу за спільні кошти подружжя, у зв`язку з чим є об`єктом спільної сумісної власності.
Позивач просила визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаного майна та стягнути судові витрати.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, про що сторони повідомлено та запропоновано подати відзив на позов.
Правом на подання відзиву на позов відповідач ОСОБА_2 не скористався.
Позивач ОСОБА_1 та її представник — адвокат Ковальчук С. Л. у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Від представника відповідача — адвоката Воронюк К. Ю. — до суду надійшла заява про визнання позову, в якій зазначено, що відповідач не заперечує проти позовних вимог у частині поділу майна подружжя та просить їх задовольнити.
Разом з тим, відповідач не визнає позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що справа є незначної складності, а частка позивача у майні фактично виникла з моменту його придбання. Також відповідач зазначає, що не вчиняв дій, які б призвели до порушення прав позивача та стали підставою для звернення до суду.
Крім того, представник відповідача вказує на відсутність належних доказів понесених витрат на правничу допомогу, окрім ордера, та просить врахувати критерії співмірності та розумності таких витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті такого визнання та продовжує розгляд справи.
Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне. 
Судом встановлено, що 30 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 202.
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2024 року у справі № 564/3178/24 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30 серпня 2013 року, – розірвано.
07 березня 2016 року сторонами на підставі договору купівлі-продажу було придбано житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , який оформлено на ім`я ОСОБА_2 .
Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Скоропад В. В. та зареєстровано в реєстрі за № 409.
Відповідно до пункту 4.12 договору покупець заявив, що нерухоме майно, яке придбавається, належатиме йому на праві спільної сумісної власності подружжя разом із ОСОБА_1 .
Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 656176456234.
Також 07 березня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу було придбано земельну ділянку № НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: 5623480804:04:001:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Договір посвідчено приватним нотаріусом Скоропад В. В. та зареєстровано в реєстрі за № 410.
Згідно з пунктом 4.9 договору зазначена земельна ділянка також набувається у спільну сумісну власність подружжя.
Право власності на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером 854252356234. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності.
Аналогічна правова норма міститься у ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України.
Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 65 СК України подружжя розпоряджається спільним майном за взаємною згодою, а договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя.
Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено право подружжя на поділ спільного майна незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 70 СК України частки подружжя є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю або шлюбним договором.
Судом не встановлено обставин для відступу від принципу рівності часток подружжя.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року житлові будинки та земельні ділянки належать до об`єктів спільного майна подружжя.
Таким чином, житловий будинок та земельна ділянка є об`єктами спільної сумісної власності подружжя та підлягають поділу між сторонами у рівних частках.
З урахуванням того, що відповідач визнав позов у частині поділу майна, таке визнання не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині.
Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України такі витрати підлягають розподілу за умови їх документального підтвердження та з урахуванням принципу розумності.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим підстави для їх стягнення відсутні. 
Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 
При поданні позову позивачем сплачено 5 019,73 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією №0714-9138-9049-0022 від 02.10.2025 року.
Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 2 509 грн 89 коп.  
На підставі викладеного, керуючись  ст.ст.10, 11, 12, 13, 81, 89, 110, 141, 258, 265 ЦПК України, суд  
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 656176456234, зареєстрованого за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку №409 від 07.03.2016, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Скоропад В.В. 
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5623480804:04:001:0029, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 854252356234, зареєстрованої за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №410 від 07.03.2016, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Скоропад В.В.
Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) з державного бюджету судовий збір у розмірі 2 509 (дві тисячі п`ятсот дев`ять) грн 89 коп., сплачений при поданні позову до суду згідно квитанції №0714-9138-9049-0022 від 02.10.2025 року. 
У задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (жителька           АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (житель           АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне рішення складено
05 травня 2026 року.  

Суддя	Л. А. Грипіч