Справа № 157/522/26
Провадження № 2/157/465/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

20 травня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
у складі головуючого – судді Ходачинського Р.О.,
за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
встановив:
19.03.2026 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитними договорами № 8265325 від 27.01.2025 у розмірі 25301,50 грн та № 71596593 від 18.03.2025 у розмірі 17210 грн, а також понесені судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 27.01.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (Надійний) № 8265325, на умовах строковості, зворотності, платності, який підписаний електронним підписом позичальника. Крім того, 18.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит № 71596593, на умовах строковості, зворотності, платності, який підписаний електронним підписом позичальника. 27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого та згідно з Реєстрами божників № 15 і 16 від 24.09.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договорами на загальну суму 42511,50 грн.
Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 8265325 у розмірі 25301,50 грн та за кредитним договором № 71596593 у розмірі 17210 грн.
Ухвалою судді від 24.03.2026 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача Какун А.С. у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглянути без участі представника позивача.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не подала.
Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що позов підлягає до часткового задоволення.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).

1.1. Щодо укладення договору кредитної лінії № 8265325 від 27.01.2025:
Судом встановлено, що 27.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8265325, за умовами якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 7000 грн на строк 360 днів, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а останній зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту (а.с. 6-13). Розмір першого обов`язкового платежу 3202,50 грн, дата сплати першого обов`язкового платежу 25.02.2025 (п. 2.2.3, 2.2.5 договору). Процентна ставка за зазначеним договором становить 0,95% в день (колонка 3 таблиці п. 2.2 договору). Комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1207,50 грн) (п. 2.2.8 договору).
У пункті 2.2.9 договору Сторони домовились, що Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримує від Кредитодавця індивідуальну знижку (промокод) на Процентну ставку, визначену у колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору при виконанні Позичальником наступних умов:
Позичальник у строк до дати сплати Першого обов`язкового платежу, визначеного п. 2.2.5 Договору сплатить Комісію за надання Кредиту та Проценти за користування Кредитом у сумі, не менше ніж 2604.00 грн. У такому випадку Позичальнику надасться можливість сплачувати Проценти з урахуванням процентної яка є нижчою за розмір ставки, визначеної у колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору, та становить 0.665% на день протягом перших 30 календарних днів з дати надання Кредиту (знижена процентна ставка). У разі, якщо Позичальник не сплатить/сплатить не в повному обсязі суму, вказану в цьому підпункті Договору вважається, що Позичальник відмовився від пропозиції сплати Процентів за користування кредитом за процентною ставкою нижчою за розмір ставки, визначеної у колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору , а нарахування Процентів за користування Кредитом здійснюється за процентною ставкою, визначеною у колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору. При цьому Позичальник повністю розуміє та погоджується з тим, що у разі невикористання Позичальником на отримання індивідуальної знижки (промокоду)/невиконання умов для отримання знижки, застосуванню підлягає процентна ставка без знижки, як вона визначена в колонці 3 таблиці п. 2.2. Договору…
Договір надання коштів у кредит підписано директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Біланом В.І. електронним підписом 3ysJzSU419, Велимчаницею Л.В. – електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 578506, який був надісланий на зазначену нею електронну пошту, про що свідчить п. 11 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін», де також зазначено номер електронного платіжного засобу відповідачки НОМЕР_1 .
Аналізуючи зміст договору кредитної лінії (надійний) № 8265325 від 27.01.2025 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання кредиту.
Судом встановлено, що згідно з укладеним договором ОСОБА_1 27.01.2025 отримала кредит у розмірі 7000 грн на умовах, передбачених цим договором, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000097964/ТНПП від 26.12.2025 (а.с. 14).
З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 від 24.12.2025 за договором № 8265325 від 21.01.2025, сформованого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», встановлено, що боржник має заборгованість, що станом на 24.09.2025 становить 25301,50 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту 7000 грн, заборгованості за процентами 6051,50 грн та неустойки 12250 грн (а.с. 15-16).
Таким чином матеріалами справи підтверджується факт укладення кредитного договору в електронній формі та виконання умов договору позичальником щодо надання коштів у кредит, а також неналежне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що добровільно не сплачена.

1.2. Щодо сплати комісії за видачу кредиту:
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку.
На виконання вимог, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Отже банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом.
Пунктом 2.2.8 вищезазначеного договору кредитної лінії № 8265325 від 27.01.2025 передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1207,50 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункт 28)). Тому у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25)).
Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Суд також вважає комісію за видачу кредиту такою, що не відповідає принципам справедливості та добросовісності, а також такою, що містить елементи введення в оману позичальника. Якщо при визначені у кредитному договорі розміру позики позикодавець обумовлює сплату комісії за видачу кредиту, то фактично фіксує стягнення додаткових коштів, тобто таким чином збільшує навантаження на позичальника, яке у цих правовідносинах забезпечується відсотками за користування кредитом. Навіть попри погодження сплати комісії за видачу кредиту в договорі, таке стягнення додаткових коштів не узгоджується з економічною метою кредитних відносин, якою є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Враховуючи вищезазначене, умови договору кредитної лінії (надійний) № 8265325 від 27.01.2025 щодо сплати комісії, пов`язаної з наданням кредиту, є нікчемними.
Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк.
Суд відхиляє здійснений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 8265325 від 27.01.2025 в частині нарахування комісії у розмірі 1207,50 грн.

1.3. Щодо стягнення неустойки:
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (далі Закону № 2102-ІХ), з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався і триває по теперішній час.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд дійшов висновку, що стягнення з відповідачки неустойки в розмірі 12250 грн за невиконання/неналежне виконання умов кредитного договору є безпідставним.

1.4. Щодо тіла кредиту та нарахованих відсотків:
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності 24.12.2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. Із розрахунку заборгованості встановлено, що з 27.01.2025 до 26.07.2025 нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою не більше 1 % в день, тобто у розмірі, який відповідає чинному законодавству. 
Однак, суд здійснює перерахунок заборгованості відповідачки за процентами за користування кредитом із врахуванням сплачених відповідачкою сум, які позивачем зараховувались на сплату комісії та неустойки. Оскільки судом встановлено, що умови договору, які передбачають сплату комісії, є нікчемними, неустойка підлягає списанню, сума кошів, яка сплачена відповідачкою і була зарахована позивачем на сплату комісії та неустойки, згідно з умовами договору підлягає зарахування на погашення відсотків за кредитом та, в разі залишку, - на погашення тіла кредиту.
Суд зауважує, що наданий позивачем розрахунок за період з 27.01.2025 до 25.02.2025 із застосуванням відсоткової ставки 0,95% із Списанням промо від 598,50 грн за 25.02.2025 суперечить умовам Договору кредитної лінії.
У період з 27.01.2025 до 25.02.2025 (всього 30 днів) з урахуванням ставки 0,665% у день від суми кредиту, згідно з п. 2.2.9. Договору відповідачці нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 1396,50 грн (46,55 х 30). У зв`язку зі сплатою відповідачкою 25.02.2025 на користь позивача 2604 грн як погашення заборгованості, така внесена сума у порядку черговості повинна була бути спрямована на погашення заборгованості за відсотками та часткове погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим станом на 26.02.2025 залишок заборгованості відповідача за кредитом, з урахуванням часткового погашення, становив: тіло кредиту – 5792,50 грн (7000 + 1396,50 – 2604); відсотки за користування кредитом – 0 грн.
У період з 26.02.2025 до 31.03.2025 (всього 34 дні) з урахуванням ставки 0,95% у день від суми кредиту, відповідачці нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 1871,02 грн (55,03 х 34). У зв`язку зі сплатою відповідачкою 31.03.2025 на користь позивача 3395 грн як погашення заборгованості, така внесена сума у порядку черговості повинна була бути спрямована на погашення заборгованості за відсотками та часткове погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим станом на 01.04.2025 залишок заборгованості відповідача за кредитом, з урахуванням часткового погашення, становив: тіло кредиту – 4268,52 грн (5792,50 + 1871,02 – 3395); відсотки за користування кредитом – 0 грн.
У період з 01.04.2025 до 27.04.2025 (всього 27 днів) з урахуванням ставки 0,95% у день від суми кредиту, відповідачці нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 1094,85 грн (40,55 х 27). У зв`язку зі сплатою відповідачкою 27.04.2025 на користь позивача 2345 грн як погашення заборгованості, така внесена сума у порядку черговості повинна була бути спрямована на погашення заборгованості за відсотками та часткове погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим станом на 27.04.2025 залишок заборгованості відповідача за кредитом, з урахуванням часткового погашення, становив: тіло кредиту – 3018,37 грн (4268,52 + 1094,85 – 2345); відсотки за користування кредитом – 0 грн.
У період з 28.04.2025 до 26.07.2025 (всього 90 днів) з урахуванням ставки 0,95% у день від суми кредиту, відповідачці нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 2580,30 грн (28,67 х 90).
Після 26.07.2025 нарахування відсотків за користування кредитом Кредитодавцем не здійснювалось.
Таким чином загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором від 27.01.2025 буде становити 5598,67 грн, з яких 3018,37 грн – тіло кредиту та 2580,30 грн нараховані відсотки за користування кредитом. Враховуючи розмір первинного тіла кредиту 7000 грн та здійснених Позичальницею протягом користування кредитом платежів у розмірі 8344 грн, такий розмір остаточної заборгованості відповідає принципам справедливості та добросовісності, тому є законним, пропорційним діям Позичальника, що були спрямовані на виконання зобов`язання, та повністю узгоджується з економічною метою кредитних відносин.

2.1. Щодо укладення договору надання коштів у кредит № 71596593 від 18.03.2025:
Судом встановлено, що 18.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит № 71596593, за умовами якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 5000 грн на строк 30 днів, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а останній зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту (а.с. 32-38). Строк кредитування/Строк договору 30 днів (п. 2.2.2. договору). Процентна ставка за зазначеним договором становить 0,200% в день (п. 2.2.3. договору). Комісія за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 750 грн) (п. 2.2.4. договору).
Договір надання коштів у кредит підписано директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Біланом В.І. електронним підписом 75685, Велимчаницею Л.В. – електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 16675, який був надісланий на зазначену нею електронну пошту, про що свідчить п. 12 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін», де також зазначено номер електронного платіжного засобу відповідачки НОМЕР_1 . Таким же способом сторонами договору підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 39) та паспорт споживчого кредиту до договору надання коштів у кредит (40-41).
Аналізуючи зміст договору надання коштів у кредит № 71596593 від 18.03.2025 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання кредиту.
Судом встановлено, що згідно з укладеним договором ОСОБА_1 18.03.2025 отримала кредит у розмірі 5000 грн на умовах, передбачених цим договором, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000109890 від 16.01.2026 (а.с. 42).
З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 від 24.12.2025 за договором № 71596593 від 18.03.2025, сформованого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», встановлено, що боржник має заборгованість, що станом на 24.09.2025 становить 17210 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту 5000 грн, заборгованості за процентами 1500 грн, за пенею 10000 грн та комісія 710 грн (а.с. 43-44).

2.2. Щодо сплати комісії за видачу кредиту та нарахування пені:
Як встановлено судом у розділах 1.2 та 1.3 цього рішення, умови кредитного договору, які передбачають сплату комісії за видачу кредиту, є нікчемними, а стягнення з позичальника штрафних санкцій (пені, неустойки) за невиконання/неналежне виконання умов такого договору є безпідставним.
Суд відхиляє здійснений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання коштів у кредит № 71596593 від 18.03.2025 в частині нарахування комісії у розмірі 750 грн та заборгованості за пенею у розмірі 10000 грн.

2.3. Щодо тіла кредиту на нарахованих відсотків:
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності 24.12.2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. Із розрахунку заборгованості встановлено, що з 18.03.2025 нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою не більше 1 % в день, тобто у розмірі, який відповідає чинному законодавству.
Однак, суд здійснює перерахунок заборгованості відповідачки за № 71596593 від 18.03.2025 із врахуванням сплачених відповідачкою сум, оскільки наданий позивачем розрахунок суперечить умовам договору.
У період з 18.03.2025 до 16.04.2025 (всього 30 днів) з урахуванням ставки 0,2% у день від суми кредиту, відповідачці нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 300 грн (30 х 10).
У зв`язку зі сплатою відповідачкою 15.04.2025 та 15.05.2025 на користь позивача відповідно 290 грн та 1500 грн, що разом становить 1790 грн на погашення заборгованості, станом на 15.05.2025 залишок заборгованості відповідачки за кредитом становив: тіло кредиту в розмірі 3510 грн (5000 + 300 – 1790); відсотки за користування кредитом – 0 грн.
Оскільки в договорі у п. 2.2.2. передбачений Строк кредитування / Строк договору – 30 днів, то нарахування відсотків за межами строку дії договору, тобто після 16.04.2025 прямо суперечить його умовам, тому є безпідставним. Розділом 7 Договору передбачений порядок продовження Строку кредитування шляхом укладення додаткового договору за ініціативою Позичальника, однак матеріали справи доказів такого продовження Строку кредитування не містять.
Таким чином загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором буде становити 3510 грн. Враховуючи розмір первинного тіла кредиту 5000 грн, нарахованих відсотків 300 грн та здійснених Позичальницею протягом користування кредитом платежів у розмірі 1790 грн, такий розмір остаточної заборгованості відповідає принципам справедливості та добросовісності та повністю узгоджується з економічною метою кредитних відносин.

3.1. Щодо переходу прав вимоги:
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
27.03.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено Договір факторингу № 27/03/25 (а.с. 26-27), відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а останнє зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (п. 1.1. зазначеного договору).
Крім цього, 24.09.2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено додаткову угоду № 9 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, згідно з якою сторони погодили внести зміни в порядок розрахунків за договором факторингу (а.с. 28).
Відповідно до актів прийому-передачі реєстру боржників № 15 та № 16 від 24.09.2025 за договором факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (а.с. 29, 45), платіжних інструкцій № 118 від 30.09.2025 (а.с. 30), № 23276 від 30.09.2025 (а.с. 46), Реєстрів боржників від 24.09.2025 № 15 (а.с. 31), № 16 (а.с. 47) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором кредитної лінії (надійний) № 8265325 від 27.01.2025 та договором надання коштів у кредит № 71596593 від 18.03.2025 відповідно у сумі 25301,50 грн, з яких 7000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 6051,50 грн заборгованість за відсотками, 12250 грн неустойка, та у сумі 17210 грн, з яких 5000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 1500 грн заборгованість за відсотками, 10000 грн пеня, 710 грн комісія.
Суд погоджується, що перехід права вимоги позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідачки ОСОБА_1 за договором кредитної лінії (надійний) № 8265325 від 27.01.2025 та договору надання коштів у кредит № 71596593 від 18.03.2025 відбувся у встановленому законодавством порядку.
Однак, враховуючи, що загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитними договорами становить 9108,67 грн (5598,67 грн + 3510 грн), що встановлено згідно з розрахунками суду, то позивач набув право вимоги до відповідачки саме у такому розмірі.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Оскільки розмір заборгованості відповідачки 9108,67 грн за договором кредитної лінії (надійний) № 8265325 від 27.01.2025 та договором надання коштів у кредит № 71596593 від 18.03.2025 підтверджений належно проведеним розрахунком, здійсненим судом на підставі умов договорів та вимог чинного законодавства, тому саме таку суму необхідно стягнути на корить позивача.

4.1. Щодо розподілу судових витрат:
Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» у позовній заяві просить суд стягнути з відповідачки на свою користь понесені судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 3328 грн (а.с. 1).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено на 21,43 % (9108,67 х 100 : 42511,50), з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача частково сплачений ним судовий збір у розмірі 713,19 грн (3328 грн х 21,43%).

Керуючись ст. 81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 526, 610, 625, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд
вирішив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредитної лінії (надійний) № 8265325 від 27.01.2025 та договором надання коштів у кредит № 71596593 від 18.03.2025 у розмірі 9108 (дев`ять тисяч сто вісім) гривень 67 коп.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 713 (сімсот тринадцять) гривень 19 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 

Суддя 	  	Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ