Справа № 192/851/26 
Провадження № 2/192/1176/26 
РІШЕННЯ
Іменем України

22 червня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н.О.,
за участю секретаря судового засідання – Чернишкіної А. В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (колишнього Солонянського) району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2026 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №200331236506 від 27 серпня 2024року в розмірі 35 376 гривень 93 копійки. 
На обґрунтування своїх позовних вимог банк посилається на те, що 27 серпня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №200331236506. На підставі укладеного договору відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 25 000 гривень, з процентною ставкою в розмірі 42,36% річних, строком на 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін.
Позивач посилається на те, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03 лютого 2026 року склала 35 376 гривень 93 копійки , яка складається з 24 407 гривень 84 копійки – заборгованість за кредитом; 10 969 гривень 09 копійок – заборгованість по процентам.
Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав та ним не було здійснено погашення кредитної заборгованості, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку. 
Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 54).
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання (а.с.40,87). Причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. Згідно заяви від 22 червня 2026 року позов визнала (а.с. 89). 
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. 
Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. 
Судом встановлено, що 278 серпня 2024 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №200331236506 шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. При цьому сторони узгодили, що відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 у гривні та встановлено кредитний ліміт 25 000 гривень, з процентною ставкою в розмірі 42,36% річних, строком на 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін (а.с.11-14).
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №200331236506 від 28 серпня 2024 року (а.с.26) заборгованість за спірним договором становить 35 376 гривень 93 копійки, яка складається з 24 407 гривень 84 копійки – заборгованість за кредитом; 10 969 гривень 09 копійок – заборгованість по процентам, яка не погашена. 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір.
Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним №200331236506 від 28 серпня 2024року в розмірі 35 376 гривень 93 копійки є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідач згідно заяви від 22 червня 2026 року позовні вимоги визнала в повному обсязі, що є самостійною підставою для задоволення позову, оскільки суд також встановив наявність обставин для задоволення позову. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 
Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з нього підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 331 гривня 20 копійок, сплачений під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 1 331 гривня 20 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету (а.с. 6).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код в ЄДРЮОФОПГФ - 14282829) до  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,  РНОКПП – НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості, – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,  РНОКПП – НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код в ЄДРЮОФОПГФ - 14282829) суму заборгованості за кредитним договором № 200331236506 від 27 серпня 2024року за сумою кредиту в розмірі 24 407 (двадцять чотири тисячі чотириста сім) гривень 84 копійки – заборгованість та заборгованість за процентами в розмірі 10 969 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 09 копійок, а всього – 35 376 (тридцять п`ять тисяч триста сімдесят шість) гривень 93 копійки. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,  РНОКПП – НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код в ЄДРЮОФОПГФ - 14282829) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок.
Повернути Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код в ЄДРЮОФОПГФ - 14282829)  з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого під час звернення з позовом до суду згідно платіжної інструкції № 379 від 16 березня 2026 року в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 22 червня 2026 року. 

Суддя Н. О. Щербина