Провадження № 2/641/2422/2026 	Справа № 645/526/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 квітня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі головуючої судді Василенко О.Я., за участі секретаря судового засідання Кривенко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ТОВ «Коллект Центр») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, 
установив:
Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до Немишлянського районного суду міста Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з боржника - ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договорами у розмірі 59886.20 грн, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662.40 грн та  витрати на правову допомогу у розмірі 16000.00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 04.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір № 100380747, в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 4000.00 грн, проценти за користування кредитом: 1200.0 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
23.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір № 4357581, за допомогою ІКС кредитодавеця, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або Мобільний застосунок CreditPlus, відповідно до якого кредитодавець надає споживачу кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредитним договором встановлена сума кредиту (загальний розмір): 9500.00 грн, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 1.90 % в день та застосовується у межах строку кредиту.
29.12.2021 було укладено договір № 29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100380747. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 100380747. 24.01.2022 було укладено договір № 24-01/2022 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4357581.10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4357581.
Загальний розмір заборгованості за Договором №100380747 від 04.10.2021 на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 29360.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -25360.00 грн. Загальний розмір заборгованості за Договором №4357581 від 23.06.2021 станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 30526.20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 9500.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -20850.00 грн. Загальний розмір заборгованості за вказаними Договорами, що позивач просить стягнути з відповідача, становить 59886.20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 13500.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 46210.00 грн; інфляційні збитки - 152.00 грн; нараховані 3% річних -24.20 грн. 
Відповідач  ОСОБА_1 надала відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення процентів, штрафів та інших додаткових нарахувань, у разі встановлення заборгованості визначити до стягнення виключно суму основного боргу (13 500 грн), відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу або зменшити їх розмір. В обґрунтування вказує, що відповідачу не було надано належної та повної інформації щодо відступлення права вимоги за спірною заборгованістю, надані позивачем документи не дозволяють однозначно встановити включення саме її заборгованості до переданого портфеля; повний та безперервний ланцюг переходу права вимоги; обсяг та склад заборгованості, що фактично перейшла до позивача. Пояснює, що у 2022 році вона намагалася врегулювати заборгованість у досудовому порядку та пропонувала закриття зобов`язань шляхом сплати узгодженої суми, у тому числі з можливістю помісячного погашення, однак кредитор відмовився від досягнення домовленостей, представники кредитора продовжували наполягати на сплаті значно більшої суми у максимально стислі строки, а також фактично спонукали до залучення коштів третіх осіб, зокрема шляхом позичання грошових коштів. Не погоджується із покладенням витрат на правничу допомогу позивача, вважає їх неспівмірними та не доведені належними доказами.
Позивач у відповіді на відзив звертає увагу, що підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна» (далі - Правила), що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; між сторонами було досягнуто згоди щодо пролонгації строку кредиту нарахування відсотків за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Із такими умовами позичальник був достовірно ознайомлений та погодився на них підписавши Договір, на підставі укладених договорів право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Коллект Центр», а позивач здійснив нарахування 3% річних за період з 24.01.2022 по 23.02.2022 у розмірі 24.20 грн. та інфляційні збитки за користуванням грошовими коштами у розмірі – 152.00 грн., що відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України та чинним вимогам законодавства. Крім того, умовами Договору №100380747 від 04.10.2021 прямо передбачені сплата комісії за пролонгацію строку кредитування та сплата процентів за цей день, а також наявність підстав для стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування, що забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із товариством, якщо дійсно вважав певні умови договору несправедливими. Позивач звертав увагу, що договори про відступлення прав вимоги не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, є дійсними, відповідають волі сторін та чинному законодавству. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які спростовують факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо виконання його умов. Тому, на думку позивача, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Немишлянського районного суду міста Харкова від 19.02.2026 (з урахуванням ухвали судді Немишлянського районного суду міста Харкова від 12.03.2026 про виправлення описки) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами направлено за підсудністю до Слобідського районного суду міста Харкова.
Ухвалою судді Слобідського районного суду міста Харкова від 24.03.2026 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
29.01.2026 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
09.02.2026 та 12.02.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві та наданій суду заяві від 27.04.2026 просив розглянути справу без участі представника позивача, позов підтримав та просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, в наданих суду поясненнях просила суд розглянути справу без її участі на підставі поданих письмових матеріалів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Фактичні обставини, встановлені судом 
04.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №100380747 (далі – Договір №100380747), відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 4000,00 грн, на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в Кредитному договорі (п. 1.1-1.2 Договору).
Сторони погодили такі умови: загальний розмір кредиту – 4000 грн, строк кредитування - 15 днів, з 04.10.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 19.10.2021; комісія за надання кредиту – 760,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 1000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом  (п. 1.2. – 1.4, 1.5 Договору №100380747). Договір №100380747підписаний з боку відповідача ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Анкета-заява на кредит №100380747 також містить дані про ідентифікацію особи та процес оформлення заяви.
На виконання Договору кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 4000,00 грн на картковий рахунок позивача через платіжну систему LIQPAY, що підтверджується квитанцією від 04.10.2021. Отже, ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Договору №100380747.
29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до якого на підставі Реєстру Боржників від 29.12.2021 ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до відповідача за Договором №100380747. Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 укладено договір факторингу №10-01/2023 відповідно до якого на підставі Реєстру Боржників від 24.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до відповідача за Договором № 100380747.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості за Договором №100380747 на день формування позовної заяви становить 29360.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4000.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -25360.00 грн.
Крім того, 23.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4357581 про надання споживчого кредиту (Договір №4357581) відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сторони погодили такі умови: сума кредиту 95000,00 грн, строк кредиту – 30 днів, дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до Договору, стандартна процентна ставка за користування кредитом 1,90%, знижена процентна ставка 1,425% та застосовується при виконанні споживачем певних умов. Строк кредиту може бути продовжено на 30 днів, якщо між сторонами буде досягнути домовленість про таке продовження, зокрема здійснення споживачем платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту здійснення вказаних дій споживачем. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача за реквізитами платіжної картки. На виконання Договору №4357581 ТОВ «Авентус Україна» видало кредит в сумі 9500,00 грн шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідача НОМЕР_1 , як це визначено в п.2.1 Договору №4357581. Кредит видано через платіжну систему EasyPay платіжного провайдера – ТОВ «Фанасова компанія «Контрактовий дім» що підтверджується повідомленням платіжного провайдера від 09.05.2025 №7/10428.
24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №24-01/2022 відповідно до якого на підставі Реєстру боржників права вимоги до ОСОБА_1 за договором №4357581 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого на підставі Реєстру боржників та Акту прийому-передачі Реєстру боржників ТОВ «Коллект Центр» відступило права вимоги за Договором №4357581 позивачу. Фінансування за права вимоги здійснено актом зарахування зустрічних однорідних вимог.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна сума заборгованості відповідача за Договором №4357581 становить 30526.20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9500.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -20850.00 грн.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, відповідно до п.6 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Суд встановив, що Договір №100380747 та Договір №4357581 (далі разом – Договори) укладено за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС), частиною якої є офіційний вебсайт Товариства у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Договори підписано з боку відповідача одноразовими ідентифікаторами, що отримані нею на її фінансовий номер, зазначений при реєстрації, що відповідає приписам п. 6 ст. 3 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 12 ч. 1 ст. 1, ст.17 Закону «Про електронні довірчі послуги». Отже, оскільки Договори підписані відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, вони укладені з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».
На виконання Договорів кредитодавці (первісні кредитори) надало відповідачу кредити в сумі відповідно 4000,00 грн та 9500,00 грн. Кредити надано через платіжні системи платіжних провайдерів, що надають послуги первісним кредиторам. Отже, первісні кредитори виконали взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Договорів. На підставі договорів факторингу позивач набув права вимоги до відповідача за Договорами. Відступлення права вимоги відповідає положенням ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за Договорами відбулася заміна кредитора, а ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині заборгованості за сумою отриманого кредиту розмірі 4000,00 грн за Договором №100380747 та у розмірі 9500,00 грн за Договором №4357581.
Щодо нарахування процентів за користування кредитом суд встановив таке.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28.03.2018.
Відповідно до п.1.3, 1.4 Договору №100380747 кредит надається строком на 15 днів до 04.10.2021 (строк кредитування). Пунктом 1.5.2 Договору №100380747 визначений розмір процентів за користування кредитом: 1200,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 Договору №100380747 встановлена стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Положення п 2.3 Договору№100380747 визначають порядок пролонгації строку кредитування, відповідно до якого можлива пролонгація на пільгових умовах (зі сплатою комісії за управління та обслуговування кредиту та певної частки заборгованості за кредитом) та на стандартних умовах, відповідно до яких нарахування процентів відбувається за стандартною (базовою) ставкою. Збільшення (продовження) строку користування кредитом відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. 
Водночас позивач не надав будь яких належних доказів продовження строку кредитування. Крім того, визначення в Договорі №100380747 умов автоматичної пролонгації порушує приписи Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін (ст. 12 зазначеного закону). А відтак, нарахування відсотків (процентів за користування кредитом) поза строком кредитування є неправомірним. Відповідно до п.1.5.2 Договору №100380747 та Додатку №1 до Договору (Графік платежів) сума відсотків (процентів за користування кредитом), нарахована за період строку кредитування та яка належить до стягнення, становить 1200,00 грн. В стягненні решти суми нарахованих відсотків слід відмовити.
Крім того, згідно з п. 1.4 Договору №4357581 кредит надається строком на 30 днів (строк кредитування). Розділом 4 Договору №4357581 встановлений порядок пролонгації строку кредитування, який, зокрема, передбачає вчинення певних дій, а саме: строк кредиту може бути продовжено на 30 днів, якщо між сторонами буде досягнути домовленість про таке продовження, зокрема здійснення споживачем платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати 24 годин з моменту здійснення вказаних ді споживачем. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості після закінчення строку кредитування (30 днів) відповідач не сплатила нараховану суму процентів, отже, в подальшому пролонгації строку кредитування за Договором №4357581 не відбувалося. Частиною 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. Отже, за таких обставин, нарахування процентів за користування кредитом є правомірним у межах строку кредитування. Враховуючи викладене, сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідача, з урахуванням оплат відповідачем на загальну суму 810,00 грн, згідно з розрахунком заборгованості, становить: 14915,00 грн – 810,00 грн = 14105,00 грн.
Щодо нарахування позивачем, як новим кредитором, інфляційних збитків та 3 % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд зазначає таке. Позивач не надав розрахунок інфляційних збитків та 3 % річних, також не вказав період, за який такі нарахування здійснено. Водночас у п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, що діяла в період строку дії Договору, встановлено, що споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. В постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 зроблено правовий висновок про те, що враховуючи положення частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, нараховані позивачем 3% річних та інфляційні втрати не підлягають стягненню на підставі п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відтак, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 4000,00 грн + 1200,00 грн+9500,00 грн +14105,00 грн = 28805,00 грн.
 
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвокат надав Договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 №01-07/2024, заявку на надання юридичної допомоги №1965 від 01.12.2025, витяг з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025, відповідно до яких АО «Лігал Ассістанс» надало позивачу правові послуги на загальну суму 16000,00 грн, що включають: надання консультації з вивченням документів на суму 400000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 12000,00 грн. Водночас, послуги надання усної консультації з вивченням документів мають організаційний характер, є складовими підготовки позовної заяви та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, а тому такі витрати не підлягають компенсації.
У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 7037,95 грн: (2662,40 грн судового збору + 12 000 грн витрат на правову допомогу) х 48% (відсоток задоволених позовних вимог).
Керуючись ст. 4, 10 - 13, 141, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 354, 355 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договорами у загальному розмірі 28805,00 грн, а також судові витрати в розмірі 7037,95 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306, ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.Я.Василенко