справа № 208/10146/24 
провадження № 2/208/151/26 

РІШЕННЯ
Іменем України

15 січня 2026 р.   м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського в складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Кіблицької М.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Мустафаєва Ю.Л. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
В обґрунтування позову зазначає, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2021 року відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на його утримання у розмірі 1/7 частки від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 24.09.2020 року та до 30.06.2024 року (дата закінчення навчання).
01.09.2024 року позивач зарахований на навчання освітнього рівня магістр за кошти місцевого бюджету до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна на денну форму навчання економічного факультету і термін навчання триватиме до 31.12.2025 року.
Відповідач ухиляється від його утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою.
Тому, представник позивача просить суд стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання позивача, як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Мустафаєва Ю.Л. не з`явились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник – адвокат Трун О.В. не з`явились, представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Також, представник відповідача надала суду відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що відповідач позовні вимоги позивача визнає частково, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача у розмірі 1/7 частини всіх видів його заробітку (доходу). У відзиві зазначила, що відповідач отримує пенсію за віком в розмірі 23610 та заробітну плату в розмірі в середньому 31444,03 грн, сплачуючи аліменти в розмірі 1/7 частини всіх видів свого заробітку позивач буде отримувати аліменти, що вдвічі перевищують розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідач має хронічну хворобу, цукровий діабет, в зв`язку з чим постійно повинен проходити лікування за призначенням лікаря, що потребує додаткових фінансових витрат. Крім того, внаслідок військової агресії зі сторони російської федерації та проведенні бойових дій в тому числі у м.Покровськ Донецької області відповідач є вимушено переміщеною особою повинен був залишити своє місце проживання, наразі вимушений винаймати житло та витрачати додатково кошти на оренду житла.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року відкрито провадження по справі.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з свідоцтва про народження, що видане 25 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції в Донецькій області, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис №383 (а.с.17).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім, що підтверджується копією паспорта громадянина України – документ № НОМЕР_1 , виданий 01.03.2024 року (а.с.6-7).
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2021 року по справі №235/6147/20 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на його утримання у розмірі 1/7 частки від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 24.09.2020 року (дата пред`явлення позову) до 30.06.2024 року (дата закінчення навчання) (а.с.10-14).
Відповідно до виписки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи вбачається, що ОСОБА_1 зарахований до Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна (освітній рівень – магістр; форма навчання – денна; фінансування – бюджет; дата початку та закінчення навчання: 01.09.2024р. - 31.12.2025р.) (а.с.15-16).
Також до матеріалів справи представником відповідача долучено довідку сімейного лікаря від 12.05.2025 року, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_2 має хворобу – цукровий діабет, тип І.
Відповідно до довідки про доходи №8360 9133 5232 2466, що видана пенсіонеру ОСОБА_2 , вбачається, що він перебуває на обліку в Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.06.2024р. по 30.06.2025р. складає 274814,96 грн..
До матеріалів справи представником відповідача долучено довідку форми ОК-5, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат». Відповідно до даної довідки дохід ОСОБА_2 за період з 01.01.2025 року по 31.05.2025 року складає 157220,15 грн..
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно до роз`яснень наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд встановивши, що ОСОБА_1 продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати його, приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, адже обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання.
При визначенні розміру аліментів суд враховує визначені у частині дев`ятій статті 7 СК України загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність.
Як було зазначено вище, сплата аліментів на утримання повнолітньої дитини не є безумовним обов`язком батьків та залежить від низки обставин, які суд враховує при ухваленні рішення.
Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання як на повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_1 в позовній заяві не навів обґрунтувань з посиланням на відповідні докази щодо необхідності визначення аліментів саме у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до статті 182 СК України, визначаючи розмір аліментів суд має виходити з їх необхідності і достатності для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Поряд з цим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Позивач належними та допустимими доказами не довів наявність у нього дійсної потреби в отриманні аліментів саме у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, і що саме такий розмір забезпечить його гармонійний розвиток.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).
Згідно з частинами другою, третьою, четвертою статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Отже, враховуючи те, що відповідач має проблеми зі здоров?ям, а також, те, що він матеріальну допомогу на утримання сина, який є повнолітнім та продовжує навчання, не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме у стягненні з відповідача аліментів на користь повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання позивача, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень на користь держави.
Керуючись ст. ст. 7, 180, 182, 183, 191, 198, 199, 200 СК України, ст.ст. 7, 12, 19, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, - 

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягувати аліменти з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса реєстрації – АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса реєстрації – АДРЕСА_1 ) на його утримання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), до закінчення ОСОБА_1 навчання у Харківському національному університеті імені В.Н.Каразіна, але не більше ніж як до досягнення ним двадцяти трьох років.
Стягнення аліментів проводити щомісячно, починаючи з 23 вересня 2024 року.
В силу ст.430 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп..
В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто через Дніпровський апеляційний суд. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса реєстрації – АДРЕСА_1 .
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса реєстрації – АДРЕСА_1 .

Суддя  Похваліта С. М.