Справа №521/993/26
 Провадження № 2-о/521/157/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
головуючий суддя Плавич І.В.,
секретар судового засідання Положенцева Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Квартирно-експлуатаційний відділ
міста Одеса,-
ВСТАНОВИВ:
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що їй на праві приватної спільної часткової власності згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого на підставі Розпорядження КЕВ м. Одеси від 22.01.2007 р. № 201445, належить 1/3 квартири АДРЕСА_1 . 
Заявниця також зазначає, що у вказаному Свідоцтві про право власності на житло її прізвище зазначено, як « ОСОБА_2 », що не збігається із записом її прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 24 жовтня 2007 року, де її прізвище зазначене як « ОСОБА_2 ». Ця невідповідність перешкоджає заявниці вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй часткою зазначеного нерухомого майна на свій власний розсуд та взагалі унеможливлює здійснити правомочність розпорядження цим майном.
Заявниця вважає, що причиною неправильного зазначення її прізвища у вказаному Свідоцтві про право власності на житло є хибний переклад її прізвища з російської на українську мову, який відбувся ще під час видачі їй паспорта громадянина СРСР (УРСР) зразка 1974 року. Ця помилка була виправлена лише після отримання нею паспорта громадянина України 24.10.2007. Однак зазначене Свідоцтво про право власності на житло було видано їй раніше – 22.01.2007 на підставі неправильного запису її прізвища українською мовою в паспорті старого зразка. 
Внаслідок такої помилки, в заявниці виникла невідповідність між документом, що посвідчує її особу – паспортом громадянина України та правовстановлюючим документом – Свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданим на підставі розпорядження КЕВ м. Одеси № 201445 від 22.01.2007.
Таким чином, з метою забезпечення можливості заявниці вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме - 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 , існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ – Свідоцтво про право власності на житло - кв. АДРЕСА_2 від 22.01.2007 р., видане на підставі розпорядження КЕВ м. Одеси, належить ОСОБА_1 .
Посилаючись на порушення своїх прав, заявниця просила суд встановити факт належності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , виданого на підставі Розпорядження КЕВ м. Одеси від 22.01.2007 р. № 201445. 
Заявниця та її представник, адвокат Іщенко О.В., діючий за ордером Серії ВН № 1647825 від 23.01.2026, в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.
Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Іщенко Олександр Валерійович надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами. Заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. 
Представник заінтересованої особи – Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса (КЕВ м. Одеса) Корчевський Микола Юрійович, діючий на підставі довіреності в порядку передоручення від 01.12.2025, виданої т.в.о. начальника КЕВ м. Одеса Пенежка Леоніда Юрійовича, та Витягу з ЄДРПОУ щодо КЕВ м. Одеса (код 08038284), в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Вирішення справи та прийняття у ній рішення залишив на розсуд суду за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07
липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).
У справах «Рябих проти росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) ЄСПЛ зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. 
Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи
здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,
фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх
сукупності, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
Встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 квартири АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22.01.2007, виданого на підставі Розпорядження КЕВ м. Одеси від 22.01.2007 р. № 201445 (зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-24922), що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності № 13937330 від 20.03.2007, виданим Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. 22.04.2008 та зареєстрованим в реєстрі за № 2-2110 (спадкова справа № 43/2008). Вказане Свідоцтво про право на спадщину за законом видано на спадкове майно, що входить до спадщини, яка відкрилась у зв`язку зі смертю гр. ОСОБА_3 – чоловіка заявниці, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.06.2008. 
Судом досліджені надані заявницею в якості письмових доказів Свідоцтво про народження ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 – дівоче прізвище заявниці) НОМЕР_3 , видане 25.05.1949; Свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_4 , видане 30.10.1974, згідно якого гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_3 уклали шлюб 30.10.1974 (після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_2 »); Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 Серії НОМЕР_5 , видане 17.09.2007.
Судом також встановлено, що ОСОБА_3 , як військовослужбовець, 24.01.1990 отримав від КЕЧ Одеського району ОдВО ордер на зайняття на умовах найму 2-х кімнатної квартири 
АДРЕСА_1 з сім`єю у складі: дружина 1949 р.н. – 
ОСОБА_1 (заявниця) та син 1974 р.н. – ОСОБА_6 , що підтверджується дослідженим судом талоном до ордеру № 14 від 24.01.1990, виданим КЕЧ Одеського району ОдВО.
Згодом 22.01.2007 вказана квартира була приватизована в порядку,
встановленому Законом України «Про приватизацію державного житлового
фонду». У відповідному Свідоцтві про право власності на житло від 22.01.2007
зазначено, що квартира належить на праві приватної спільної часткової
власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї:   
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у рівних частках.
З матеріалів справи вбачається, що 24 жовтня 2007 року заявниця отримала паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 24 жовтня 2007 року, в якому її прізвище на українській мові зазначено як « ОСОБА_2 », на російської мові « ОСОБА_2 ». 
Встановлено, що заявниця не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй на праві приватної спільної часткової власності 1/3 квартири АДРЕСА_1  оскільки є розбіжності у її прізвищі, яке зазначено у правовстановлюючому документі та у паспорті громадянина України.
 Допущена помилка у Свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , виданому на підставі Розпорядження КЕВ м. Одеси від 22.01.2007 р. № 201445, чинить заявниці перешкоди у реалізації її права розпоряджатися своєю власністю. Отже, у зв`язку з тим, що прізвище у Свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , виданому на підставі Розпорядження КЕВ м. Одеси від 22.01.2007 р. № 201445, « ОСОБА_2 » не співпадає з прізвищем « ОСОБА_2 », яке зазначене в паспорті громадянина України, необхідно встановити факт належності їй, ОСОБА_1 , правовстановлюючого документу, а саме - Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , виданого на підставі Розпорядження КЕВ м. Одеси від 22.01.2007 р. № 201445, на ім`я ОСОБА_1 . 
Встановлення вказаного факту їй необхідно для здійснення своїх прав, як власника 1/3 квартири АДРЕСА_1 . 
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що прізвище у Свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , виданому на підставі Розпорядження КЕВ м. Одеси від 22.01.2007 р. № 201445, яке зазначено як « ОСОБА_2 » не збігається із записом її прізвища в паспорті громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 24 жовтня 2007 року, - « ОСОБА_2 ». 
Отже, судом достовірно встановлено, що Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , видане на підставі Розпорядження КЕВ м. Одеси від 22.01.2007 р. № 201445, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до п. 1 ст. 293 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , виданого на підставі Розпорядження КЕВ м. Одеси від 22.01.2007 р. № 201445 на ім`я ОСОБА_1 , -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 24 жовтня 2007 року, РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню у повному обсязі.
 Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). 
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 532,48 грн., який повністю сплачено заявницею при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ :

 Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності
правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Квартирно-експлуатаційний відділ
міста Одеса - задовольнити. 
Встановити факт належності Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , виданого на підставі Розпорядження КЕВ м. Одеси від 22.01.2007 р. № 201445 на ім`я ОСОБА_1 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 24 жовтня 2007 року, РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ).

Заінтересована особа: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса (КЕВ м. Одеса)(код ЄДРПОУ 08038284, 65058, м. Одеса, вул. Незалежності, 18).

Суддя:       І.В. Плавич