УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/733/26 Головуючий у 1-й інст. Івашкевич О. Г. 
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого  Павицької Т.М.,
суддів   Борисюка Р.М., Талько О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О., 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/733/26 за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Сікорської Ольги Анатоліївни, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2026 року, постановлену під головуванням судді Івашкевич О.Г. в м. Коростені, 
в с т а н о в и в :

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Сікорської О.А., у якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №79923127, ВП №79922578 віл 06.01.2026, визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та основної винагороди, зобов`язати приватного виконавця припинити будь – які дії за вказаними провадженнями, визнати виконавчий лист №279/5324/25, виданий 12.12.2025 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2026 року скаргу ОСОБА_1 повернуто на підставі ч.5 ст. 448 ЦПК України.
У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що заяву (скаргу) подано без додержання вимог, викладених у кодексі, виносить ухвалу про залишення заяви без руху. У такій ухвалі суд зазначає недоліки та надає строк для їх усунення. Суд першої інстанції встановивши відсутність дати обізнаності про порушення прав, мав залишити скаргу без руху, а не повернути її. Повернення скарги без надання можливості виправити формальний недолік є грубим порушенням процесуального закону. Вказує, що у скарзі не було зазначено про дату ознайомлення з постановами приватного виконавця, проте до скарги долучено як додаток №5 копію поштового конверта з відмітною про вручення постанови приватного виконавця від 16.01.2026 року. Із долученого додатку, суд першої інстанції мав можливість встановити дату, коли скаржник дізнався ро порушення його прав, та пересвідчитися у дотриманні 10- ти денного строку на оскарження рішень приватного виконавця.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Повертаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався на ч.5 ст. 448 ЦПК України, а саме що скарга не містить посилання на дату, коли ОСОБА_1 дізнався про порушення його прав діями та рішеннями приватного виконавця, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості дійти висновку про дотримання строку звернення зі скаргою.
Перевіряючи законність рішення суду в оскаржуваній частині, колегія суддів враховує наступне.
Встановлено, що у лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Сікорської О.А.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2026 року скаргу повернуто заявнику без розгляду.
Право кожного на розгляд його справи судом передбачено також п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.  
Відповідно до ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Згідно зі ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Скарга за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 448 ЦПК України. Зокрема, скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скарга подається в письмовій формі і підписується стороною виконавчого провадження, її представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Скарга повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються; 5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження; 6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа; 7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця; 8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.
Із змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 до скарги, як додаток додав копію поштового конверта з відміткою про вручення йому 16.01.2026, рішення приватного виконавця Сікорської О.А.
Відтак, наявність вказаного додатку дозволяла суду першої інстанції встановити дату, коли ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав, та пересвідчитися про дотримання ним вимог ст.449 ЦПК України.
Колегія суддів, враховуючи, що до апеляційної скарги скаржником додано копію поштового конверта з відміткою про вручення йому 16.01.2026, рішення приватного виконавця Сікорської О.А., вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що в даному випадку судом проявлено надмірний формалізм при вирішенні питання про прийняття скарги до розгляду.
Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити на питанні доступу особи до правосуддя, яке неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.
З тексту ст. 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.
За такого, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 фактично був позбавлений гарантованого Конституцією України, законами та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя, що полягає у безперешкодному отриманні судового захисту.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, а тому остання в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2026 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів, у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України. 

Головуючий Т.М. Павицька

Судді Р.М. Борисюк

О.Б. Талько